Alstom Prima H4
Alstom Prima H4 | |
![]() | |
Az SBB „Aem 940 003” pályaszámú H4-e Limmattal rendezőpályaudvaron | |
SBB Aem 940 | |
Pályaszám | |
SBB Aem 940 001–047 Sersa Aem 940 001–005 | |
Általános adatok | |
Gyártó | Alstom Schienenfahrzeuge AG |
Gyártásban | 2018–napjainkig |
Darabszám | 52 db |
Műszaki adatok | |
Tengelyelrendezés | Bo’Bo’ |
Nyomtávolság | 1435 mm |
Hajtókerék-átmérő | 1000–920 mm (új–kopott) |
Indító vonóerő | 300 kN |
Teljesítmény | |
Névleges | 1080 kW (dízelmotor) |
Vontató | Felsővezetékről 1600 kW (állandó) 1700 kW (1 órán át) 2000 kW (15 percen át) Dízelmotorról 860 kW (állandó) |
Engedélyezett legnagyobb sebesség | 60 vagy 120 km/h |
Ütközők közötti hossz | 18 750 mm |
Magasság | 4480 mm |
Szélesség | 2950 mm |
Tengelytáv forgóvázon belül | 2450 mm |
Teljes tengelytávolság | 10 150 mm |
Szolgálati tömeg | 84–90 t |
Legnagyobb tengelyterhelés | 21–22,5 t |
Vezérlés | szinkronvezérlés 2 mozdonyig, rádiós távvezérlés |
Kapcsolókészülék típusa | ARK automatikus tolatókapcsoló |
Vonatbefolyásoló rendszer | ETCS L2, SiSte |
Legkisebb pályaívsugár | 80 m |
Motorkocsi/Motormozdony-vontatás | |
Motor | |
Típusa | 2 × CAT C18 |
Szerkezete | 2 × hathengeres, soros |
Hengerűrtartalom | 18,1 l |
Üzemanyagkészlet | 1500 vagy 2000 l[* 1] |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Alstom Prima H4 témájú médiaállományokat. | |
Forrás:[1] | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Az Alstom Prima H4, más néven Prima H4 vagy H4, az Alstom által fejlesztett és gyártott villamos-dízel tolatómozdony-sorozat, amely mind a fővonali, mind a nehéz tolatási feladatok ellátására alkalmas. A sorozat a Svájci Szövetségi Vasutaknál az SBB Aem 940 sorozatjelzést viseli.
Történet
Az Alstom Prima H4 mozdonytípus kifejlesztésének alapját egy 2015-ben kihirdetett SBB-pályázat teremtette meg. Ennek keretében a társaság megújította a járműparkját, és több különböző tengelyelrendezésű, teljesítményű, tömegű és üzemeltetési környezetű mozdonyt szerzett be. Az Ablaufbergben nehéz tolatási feladatokat ellátó SBB Am 6/6 sorozatú mozdonyok 40 év szolgálat után elérték élettartamuk végét, így le kellett azokat cserélni. A Lausanne rendezőpályaudvaron használt, az 1990-es években gyártott Am 841 és az 1980-as években gyártott Ee 6/6 II mozdonyok szintén cserére szorultak.[2]
Utóbbiak kiváltására a Svájci Szövetségi Vasutak 2015 novemberében 47 példány „H4 Bi-Mode Elektrisch” típusú mozdonyt rendelt az Alstomtól.[3] Az első három példányt 2018-ban gyártották le az Alstom Neuhausen am Rheinfall-i üzemében,[4] melyekkel kiterjedt tesztüzemeket végeztek, elsősorban az ETCS L2 vonatbefolyásoló rendszer és a kívánt üzemeltetési követelményeknek való megfelelőség biztosítása érdekében.[5]
Az Alstom 2017-ben bejelentette, hogy a H4 platform fejlesztésébe továbbra is be fog fektetni, melyhez a francia Francia Környezetvédelmi és Energiagazdálkodási Ügynökségtől négymillió eurós támogatást kapott.[6]
Műszaki jellemzők
A Prima H3-hoz hasonlóan a Prima H4 mozdonyplatformján is soros hajtásláncot alkalmaztak, amely a hajtáskoncepció kialakításának és modularitásának alapjául szolgált. Ez a modularitás lehetővé teszi, hogy a járművet különböző külső környezeti feltételekhez és alkalmazási helyzetekhez alakítsák át. A hajtáslánc különböző rendszereinek kombinálásával a cél a dízelüzemanyag akár 50%-os megtakarítása, a környezetre káros kibocsátások 50%-os csökkentése és a jármű karbantartási költségeinek 15%-os csökkentése.[7]
A mozdony 18 750 mm (738 in) hosszú, 2950 mm (116 in) széles és 4480 mm (176 in) magas, szolgálati tömege a ballasztolástól függően 84–90 t (83–89 angol tonna; 93–99 amerikai tonna), tengelyterhelése 21–22,5 t (20,7–22,1 angol tonna; 23,1–24,8 amerikai tonna), míg méterenkénti terhelése 4,48–4,8 t/m (1,34–1,44 angol tonna/ft).[1]:13–14 A mozdony szolgálati tömege alapvetően 84 tonna, azonban a rendezőpályaudvarokon való tolatási műveletek ellátásához további 6 tonna acélnehezékkel szerelhető fel.[1]:13 A H4-et kettő darab Caterpillar „C18” típusú soros, hathengeres dízelmotorral szerelték, melyeknek névleges összteljesítménye 1080 kilowatt (1470 PS),[1]:23 vontatóteljesítménye 860 kW (1170 PS).[1]:14 A típusba kétfokozatú hajtóművet szereltek, tolatófokozatban és rádiós távvezérlés esetében a legnagyobb megengedett sebessége 40 km/h (25 mph), míg vonali fokozatban 120 km/h (75 mph), kivéve a Svájci Szövetségi Vasutak a 90 tonnás mozdonyait, melyek végsebessége 60 km/h (37 mph) és még azokat hidegen vontatva sem lehet ezt meghaladni.[1]:14 A mozdonyok két forgóvázban négy normál nyomtávolságú hajtott tengellyel vannak szerelve, ami Bo’Bo’ tengelyelrendezést eredményez. A keréktárcsák futókör-átmérője új állapotban 1000 mm (39 in), sugárban 40 mm (1,6 in) kopási tartalékkal rendelkeznek, így a legkisebb megengedett futókör-átmérőjük 920 mm (36 in).[1]:14 A típus legkisebb bejárható pályaívsugara gépmenetben 80 m (260 ft), csatolva 100 m (330 ft).[1]:13 A H4 tüzelőanyag-kapacitása 2000 l (440 imp gal; 530 US gal), kivéve az eredetileg SBB Aem 940 001–005 pályaszámon futó gépeket, melyeket 1500 literes (330 imp gal; 400 US gal) tartállyal szereltek.[1]:15
Üzemeltetők
A mozdonyokat vonali szolgálatra, gurítódombos tolatási műveletekre és pályaépítésre is használják.[3] Az elektromos meghajtású járművek, amelyek nem bocsátanak ki gáznemű károsanyagot, alagutakban való közlekedésre is alkalmasak. Az első negyvenhét legyártott H4-mozdonyt a Svájci Szövetségi Vasutaknak szállították le.[3] Az első öt mozdony kis mértékben eltér a többi példánytól, ezeket 2022-ben az Alstom visszavásárolta, majd később eladta azokat a Sersának.[8][9][10][11][12] Ezen mozdonyok pótlására az Alstom további öt gépet gyártott az SBB-nek. Ezek közül az első példányt 2023 augusztásban adták át.[13]
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben az Alstom Prima H4 című német Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Megjegyzések
- ↑ Az SBB-nek legyártott első öt példányt (SBB Aem 940 001–005) 1500 literes tüzelőanyag-tartállyal szerelték, azonban a többi 2000 literes tartályt kapott. Utóbbi mozdonyok tüzelőanyag-tartályának a névleges kapacitása 2000 liter, míg maximális kapacitása 2315 liter.
Jegyzetek
- ↑ a b c d e f g h i szerk.: Alstom, Svájci Szövetségi Vasutak: 2 Beschreibung, Bedienerhandbuch Zweikraftlokomotive Aem 940, 2-0 (német nyelven), Svájci Szövetségi Vasutak, 13–72. o.. I-40032 (2020. június 1.). Hozzáférés ideje: 2024. február 16.
- ↑ Alstom Prima H4 SBB (angol nyelven). Railcolornews.com. Railcolor-Ziemon. (Hozzáférés: 2024. február 16.)
- ↑ a b c Aem 940: ein Elefant auf vier Achsen (német nyelven). Svájci Szövetségi Vasutak. (Hozzáférés: 2024. február 16.)[halott link]
- ↑ Alstom Prima H4 (angol nyelven). elektrolokarchiv.de. (Hozzáférés: 2024. február 16.)
- ↑ Wijnakker, Simon: [CH] Inside Alstom’s H4 locomotive for SBB (angol nyelven). Railcolornews.com. Railcolor-Ziemon, 2018. július 19. (Hozzáférés: 2024. február 16.)
- ↑ Frankreich: Regierung und Alstom im Gespräch zur Zukunft des Werkes Belfort (német nyelven). lok-report.de. Lokomotive Fachbuchhandlung GmbH, 2017. október 27. (Hozzáférés: 2024. február 16.)
- ↑ Wittwer, Max: SBB Aem 940 Lokomotive (német nyelven). Berlini Műszaki Egyetem, 2016. május 11. [2020. november 10-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2024. február 16.)
- ↑ Alstom CH SBB 001 (német nyelven). MainlineDiesels.net. Lok-Datenbank.de. (Hozzáférés: 2024. február 28.)
- ↑ Alstom CH SBB 002 (német nyelven). MainlineDiesels.net. Lok-Datenbank.de. (Hozzáférés: 2024. február 28.)
- ↑ Alstom CH SBB 003 (német nyelven). MainlineDiesels.net. Lok-Datenbank.de. (Hozzáférés: 2024. február 28.)
- ↑ Alstom CH SBB 004 (német nyelven). MainlineDiesels.net. Lok-Datenbank.de. (Hozzáférés: 2024. február 28.)
- ↑ Alstom CH SBB 005 (német nyelven). MainlineDiesels.net. Lok-Datenbank.de. (Hozzáférés: 2024. február 28.)
- ↑ Stephan Frei, Christian Ammann (2023). „Neues in Kürze” (német nyelven). Eisenbahn Amateur, Zürich (10), 448. o, Kiadó: SVEA. ISSN 0013-2764.
Vasútportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap