Agar
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/Agar_Plate.jpg/200px-Agar_Plate.jpg)
Agar je polisaharid sastavljen od velikog broja molekula galaktoze.[1] Nalazi se u ćelijskim membranama mnogih biljnih vrsta kao što su crvene alge i morska trava (posebno rod Gelidium [en]).[2][3] Originalno se naziva agar-agar prema nazivu lokalne malajske alge iz koje se prvobitno dobijao.[4] Osim toga, u upotrebi su i sinonimi: kanten, agar-agar i kineska trava.[5]
Proizvodnja agra je započeta na Bliskom istoku ali se danas proizvodi i uz obale Pacifika, odnosno Kalifornije, Australije i drugih priobalnih zemalja. On se ekstrahuje iz biljaka kuvanjem, nakon čega sledi hlađenje i sušenje. Na taj način se dobija praškasta materija bele ili svetlo-žute boje, u zavisnosti od stepena čistoće.[6]
Agar se koristi kao dodatak hranljivim podlogama na kojima se u sterilnim uslovima uzgajaju biljne ili bakterijske kulture. Osim toga, upotrebljava se prilikom priprema poslastica, kremova i losiona, konzerviranja ribe i mesa, kao sredstvo za teksturizaciju ili emulzifikaciju u smrznutim dezertima, kao sredstvo za bistrenje u proizvodnji vina i piva itd.[7][8]
Agar-agar se koristi i kao lek kod želudačnih oboljenja. U hlebu koji koriste dijabetičari, umesto skroba koristi se agar-agar. I kapsule lekova se prave od agar-agara.
Reference
- ↑ Agar at lsbu.ac.uk Water Structure and Science
- ↑ Davidson & Jaine 2006
- ↑ Williams & Phillips 2000
- ↑ Balfour 1885: str. 71
- ↑ [1][mrtav link] at Botanical.com}-
- ↑ Lansing M. Prescott, John P Harley, Donald A. Klein (March 2, 2004). Microbiology (6th ed izd.). McGraw-Hill. ISBN 978-0072951752.
- ↑ Alejandro Cabello-Pasini, Nelva Victoria-Cota, Victor Macias-Carranza, Enrique Hernandez-Garibay and Raquel Muñiz-Salazar (2005). „Clarification of Wines Using Polysaccharides Extracted from Seaweeds”. Am. J. Enol. Vitic. 56 (1): 52-59.
- ↑ „Clarification of beverages”. [mrtav link]
Literatura
- Davidson, Alan; Jaine, Tom (2006). The Oxford companion to food. Oxford University Press.
- Williams, Peter W.; Phillips, Glyn O. (2000). Handbook of hydrocolloids. Cambridge University Press. ISBN 978-1-85573-501-9.
- Balfour, Edward (1885). The cyclopædia of India and of eastern and southern Asia: commercial, industrial and scientific, products of the mineral, vegetable, and animal kingdoms, useful arts and manufactures. B. Quaritch.
- Lansing M. Prescott, John P Harley, Donald A. Klein (March 2, 2004). Microbiology (6th ed izd.). McGraw-Hill. ISBN 978-0072951752.
Spoljašnje veze
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/15px-Commons-logo.svg.png)
- p
- r
- u
Ketotetroze (Dihidroksiaceton) • Aldotrioze (Gliceraldehid) | |
Ketopentoze (Ribuloza, Ksiluloza) Aldopentoze (Riboza, Arabinoza, Ksiloza, Liksoza) Dezoksi šećer (Dezoksiriboza) | |
>6 |
Drugi oligosaharidi | |
---|---|
Glukoza/Glukan: Glikogen • Skrob (Amiloza, Amilopektin) • Celuloza • Dekstrin/Dekstran • Beta-glukan (Zimosan, Lentinan, Sizofiran) • Maltodekstrin Fruktoza/Fruktan: Inulin • Levan beta 2→6 Glikozaminoglikani: Heparin • Hondroitin sulfat • Hijaluronan • Heparan sulfat • Dermatan sulfat • Keratan sulfat Aminoglikozidi: Kanamicin • Streptomicin • Tobramicin • Neomicin • Paromomicin • Apramicin • Gentamicin • Netilmicin • Amikacin |