Konkolyfalva
Konkolyfalva (Negreni) | |
![]() | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Történelmi régió | Erdély |
Fejlesztési régió | Északnyugat-romániai fejlesztési régió |
Megye | Szilágy |
Község | Nagyilonda |
Rang | falu |
Községközpont | Nagyilonda |
Irányítószám | 457198 |
SIRUTA-kód | 141660 |
Népesség | |
Népesség | 97 fő (2021. dec. 1.) |
Magyar lakosság | - |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 240 m |
Időzóna | EET, UTC+2 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Konkolyfalva témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Konkolyfalva település Romániában, Szilágy megyében.
Fekvése
A község Nagyilondától nyugatra, a Szamos folyó bal partján, a Gyalu Agrysti hegy lábánál, Révkörtvélyessel szemben található. A község nyugati részén a Valya Varului patak ered.
Nevének eredete
Magyar nevét állítólag az egykor itt bőven termő konkoly növény után kapta, míg román neve (Negreni) is a neghia (konkoly) szónak felel meg. Erre viszont semmilyen bizonyíték nincsen. A helység nevének eredete valószínűleg az egykori tulajdonosától, a Konkoli élő nemzetségtől származik.[1]
Története
Nevét az oklevelek 1591-ben említették először Konkoliosfalva vagy máskép Nyegenyefalfa néven.
Konkolyfalva a kolozsmegyei Almás várához tartozott, és at 1500-as évek közepén a Bornemissza és Kendi (Kendy) családok birtoka volt.
1590 évi osztozkodáskor a Kendy család tagjai közül ifjabb Kendy Gábornak jutott.
1595-ben Báthory Zsigmond a hűtlenné vált néhai Kendy Gábor részét Bocskai Istvánnak adományozta.
1600ban Bocskai István ugyancsak hűtlenség vádja miatt vesztette el a birtokot, amelyet Csáky István kapott meg.
1627-ben Konkolyfalva a Haller családé; Györgyé és Zsigmondé, valamint Bánffy Lászlóé volt. 1694-ben Kornis Zsigmond birtokolta.
1696-ban török hódoltsági falu.
1725-ben a Kornis család tagjainak birtoka volt. 1820-ban pedig a gróf Lázár család volt a település birtokosa.
1891-ben 300 lakosa volt, melyből 286 görögkatolikus, 14 izraelita volt.
Konkolyfalva határában a Pre arbori határrészen a hagyomány szerint vár állott, melynek nyomai az 1800-as évek végén még láthatóak voltak.
A falu határában egy kisebb barlang is található.
A trianoni békeszerződés előtt Szolnok-Doboka vármegye Nagyilondai járásához tartozott.
Nevezetességei
- Görögkatolikus fatemploma, melyet 1810-ben szenteltek fel az Őrangyalok tiszteletére. A templomot Popán Medve (Ursz) és Silen György építtették saját költségükön. Harangjai 1760-ból valók, felirattal vannak ellátva. Anyakönyvet 1824-től kezdve vezetnek.
Hivatkozások
- ↑ Magyar Tudós Társaság: Tudománytár. 1839. Hozzáférés: 2018. január 7.
Források
- Kádár József: Szolnok-Dobokavármegye monographiája IV.: A vármegye községeinek részletes története (Hagymás–Lápos). Közrem. Tagányi Károly, Réthy László. Deés [!Dés]: Szolnok-Dobokavármegye közönsége. 1901. 401–404. o.