HD118022
Дані дослідження Епоха J2000,0 | |
---|---|
Сузір'я | |
Пряме піднесення | 13г 34х 7,93с |
Схилення | + 3° 39′ 32,3″ |
Видима величина (V) | 4,92[1] |
Характеристики | |
Спектральний клас | A2 |
показник кольору U−B | 0,00 |
яскравість B | 4,978±0,002[2] |
показник кольору B−V | 0,029±0,016[2] |
яскравість V | 4,919±0,002[2] |
Тип змінності | |
Дані фотометрії Стрьомґрена | |
колір b−y | -0,01 |
індекс m1 | 0,23 |
індекс c1 | 0,94 |
індекс Hβ | 2,88[1] |
Дані фотометрії Гіппаркос | |
Максимальна яскравість | 4,920[2] |
Мінімальна яскравість | 4,950[2] |
Період фотометричної змінності зорі | 3,72[2] доби |
Астрометрія | |
Власний рух (μ) | за пр. піднес.: 43,89± 0,65[2] мас/рік |
Паралакс (π) | 17,79 ± 0,80[2] мас |
Відстань | 183,34 світлових років 56,21 парсек |
Подробиці | |
Маса | M☉ |
Обертання | Vsin(i)=21[3]км/сек |
Інші позначення | |
Посилання | |
SIMBAD | дані для HD118022 |
HD118022 — хімічно пекулярна зоря спектрального класу A2, що має видиму зоряну величину в смузі V приблизно 4,9.[1] Вона розташована на відстані близько 183,3 світлових років від Сонця.[2]
Фізичні характеристики
Зоря HD118022 обертається порівняно повільно навколо своєї осі. Проєкція її екваторіальної швидкості на промінь зору становить Vsin(i)= 21км/сек.[3] Телескоп Гіппаркос зареєстрував фотометричну змінність даної зорі з періодом 3,72 доби в межах від Hmin= 4,95 до Hmax= 4,92.[2]
Пекулярний хімічний склад
Зоряна атмосфера HD118022 має підвищений вміст Cr .[1]
Магнітне поле
Спектр даної зорі вказує на наявність магнітного поля у її зоряній атмосфері. Напруженість повздовжної компоненти поля оціненої з аналізу наявних ліній металів становить 875,5± 249,5 Гаус.[4]
Див. також
- Перелік HgMn-зір
- Ртутно-манганова зоря
- Перелік магнітних хімічно пекулярних зір
- Перелік хімічно пекулярних зір (12h-14h)
- Хімічно пекулярна зоря
- Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію
- Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію
- Перелік Am-зір
- Am-зоря
Джерела
- ↑ а б в г Renson P., Manfroid J., General catalogue of Ap, HgMn and Am stars, 2009, A&A...498..961
- ↑ а б в г д е ж и к л м ESA, 1997, The Hipparcos Catalogue, ESA SP-1200
- ↑ а б Royer F. et al. 2002, 'Rotational velocities of A-type stars', Astron. & Astrophys. 393, 897
- ↑ Bychkov V.D., Bychkova L.V., Madej J., 2003, 'Catalogue of averaged stellar effective magnetic fields', Astron. Astrophys. 407, 631
![]() | Це незавершена стаття з астрономії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |