Boys (ПТР)
Boys (ПТР) Boys anti-tank rifle | |
---|---|
![]() Протитанкова рушниця «Бойз» | |
Тип | протитанкова рушниця |
Походження | ![]() |
Історія використання | |
На озброєнні | 1937–1943 |
Оператори | див. Оператори |
Війни | Друга світова війна Зимова війна |
Історія виробництва | |
Розроблено | 1937 |
Виробник | Королівський завод стрілецької зброї |
Виготовлення | 1937–1940 |
Виготовлена кількість | ~62 000 |
Варіанти | Mk I, Mk II |
Характеристики | |
Вага | 16,3 кг |
Довжина | 1,575 м |
Довжина ствола | 1,19 м |
Обслуга | 3 |
Набій | .55 Boys |
Калібр | 13,9 |
Темп вогню | 10 пострілів на хвилину |
Дульна швидкість | Mk I: 747 м/с Mk II: 884 м/с |
Дальність вогню | |
Ефективна | 271 м |
Максимальна | 455 м |
Система живлення | магазинне |
Приціл | діоптричний |
![]() |
Протитанкова рушниця «Бойз» (англ. Boys anti-tank rifle) — британська протитанкова рушниця періоду Другої світової війни. Серед військовиків здобула прізвисько «слоняча гармата» за свої розміри та величезний ствол. Рушниця мала три основні варіанти; рання версія (англ. Mark I) з круглим дуловим гальмом та T-подібним моноподом, будувалася в Англії на заводі BSA. Наступний варіант (англ. Mk I*) випускався підприємствами John Inglis and Company в канадському Торонто і мав квадратне дулове гальмо та V-подібну двоногу. Третій варіант протитанкової рушниці випускався спеціально для повітряно-десантних підрозділів зі стволом довжиною в 762 мм і без дулового гальма. Для стрільби використовувалися різні типи протитанкових боєприпасів.
Протитанкова рушниця «Бойз» непогано проявила себе на початковій фазі війни в боротьбі проти легких танків, танкеток та бронеавтомобілів, однак згодом вона вже не становила загрози для середніх та тим більш, важких, танків противника, й поступово замінялася на PIAT.
Історія
Дизайн та розробка
Людиною, на честь якого була названа ця зброя був капітан Генрі Бойз — помічник суперінтенданта з розробок озброєння — член комітету зі стрілецької зброї, який вигадав ПТР, а інженери заводу Royal Small Arms Factory в Енфільді створили дослідний зразок. Рушниця спочатку отримала назву «Stanchion» (Станшен — укр. опора, стовп), але коли у листопаді 1937 року за декілька днів до прийняття її на озброєння капітан Г.Бойз помер, ПТР отримала назву на знак пошани на його честь.
Для стрільби з ПТР використовувалися боєприпаси .55 Boys з 47,6-граммовою бронебійною кулею. Боєприпаси були двох основних типів: W Mark 1 (60 г AP з початковою швидкістю 747 м/с) та W Mark 2 (47,6 г AP з 884 м/с). На випробуваннях зброя продемонструвала себе доволі таки ефективним засобом боротьби з легкою бронетехнікою, з броньовим захистом завтовшки до 23,2 мм на відстані до 100 ярдів (91 м). Куля W Mark 1 пробивала будь-яку броню бронеавтомобіля або бронетранспортера, та боковий чи тильний броньовий захист легких танків. Згодом на озброєння прийняли W Mark 2 з вольфрамовим сердечником та швидкістю до 945 м/с.
Бойовий досвід застосування
Протитанкова рушниця «Бойз» широко застосовувалася на початковій фазі війни в боротьбі проти німецьких легких танків типу Panzer I, Panzer II та перших версій Panzer III, танкеток та бронеавтомобілів. Також ПТР у значній кількості поставлялися фінській армії, де у ході Зимової війни вона завоювала собі добру славу, як надійний засіб протитанкової боротьби проти радянських танків, зокрема Т-26.
Однак, по ходу нарощування бойових дій, збільшення броні на танках призвело до того, що «Бойз» стали малоефективними проти німецьких та італійських танків. Тому, з 1943 року на Європейському театрі війни ці ПТР почали замінювати на ефективніші PIAT, які вперше застосували в бойових умовах у Сицилійській операції. ПТР «Бойз» ще якісь час продовжували перебувати в лінійних підрозділах, як засіб ураження фортифікаційних споруд, вогневих точок, кулеметних гнізд та легкоброньованих одиниць техніки.
З надходження на озброєння британських частин американських 12,7-мм важких кулеметів M2 «Браунінг», ПТР «Бойз» почали масово виводити з підрозділів. Американський кулемет мав бронебійні (AP), бронебійно-запалювальні (API) й бронебійно-запалювальні трасуючі набої (APIT), спроможні пробивати броню легкої бронетехніки й більш того викликати спалах вогню при ураженні. Крім цього, кулемети були дієвою зброєю проти літаків противника, тому незабаром, попри значній вазі M2 «Браунінг» (без триногі — 38 кг, з триногою — 58 кг), британські командос стали встановлювати їх або трофейні італійські 20-мм гармати «Бреда» на свої джипи чи розвідувально-патрульні автомобілі.
На Тихоокеанському театрі війни, ПТР «Бойз» також використовувався деякий час, однак через слабкі бронебійні можливості згодом були зняті з озброєння. Американська морська піхота, що закупила канадські ПТР, обмежено застосовували їх на тихоокеанських островах в основному проти японських бункерів і навіть збила два гідролітаки, але в цілому, «Бойз» не знайшли широкого розповсюдження в боях.
Піхотні частини Китайської націоналістичної армії використовували британські ПТР «Бойз» у Китаї та в Бірмі в ході другої Японсько-китайської війни. Філіппінські війська мали на озброєнні цей протитанковий засіб і використовували їх у роки японської окупації та визвольних боях на островах. Пізніше ПТР застосовувався Філіппінськими експедиційними силами в Корейській війні проти північно-корейської та китайської армій.
У вересні 1965 року ірландські бойовики ІРА обстріляли з ПТР «Бойз» британський швидкохідний патрульний катер, котрий відвідував з офіційним візитом ірландський порт Вотерфорд.
Галерея
Оператори
|
Див. також
- 28-мм важка протитанкова рушниця sPzB 41
- Lahti L-39
- Міномет-лопата
- Mauser M.1918
- Panzerbüchse 35(p)
- Тип 97 (ПТР)
Посилання
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- The Boys Anti-Tank Rifle — Manuals, training and matters apropos [Архівовано 1 листопада 2011 у Wayback Machine.]
- .55", Boys Anti-Tank rifle. Mark 1, Mark 1*, Mark 2 (U.K. and Canada) [Архівовано 30 березня 2022 у Wayback Machine.]
- THE 14 mm MODEL 1937 ANTI TANK RIFLE [Архівовано 8 січня 2016 у Wayback Machine.]
- ПТР Boys [Архівовано 17 липня 2018 у Wayback Machine.]
- Противотанковое ружьё Boys [Архівовано 17 липня 2018 у Wayback Machine.]
- Противотанковое ружье Boys (Бойс) Mk.I, Mk.I* и Mk.II (Великобритания) [Архівовано 13 липня 2018 у Wayback Machine.]
Література
- Bishop, Chris, The Encyclopedia of Weapons of WWII, Metro Books, New York, 2002, ISBN 1-58663-762-2.
- Weeks, John. Small Arms of World War II, New York: Galahad Press, 1979. ISBN 978-0-88365-403-3.
- Zaloga, Steven J. and Ness, Leland S. Red Army Handbook 1939—1945. London: Sutton, 1998. ISBN 0-7509-1740-7.
Примітки
|