Марія Фредеріка Гессен-Кассельська (1768—1839)
Марія Фредеріка Гессен-Кассельська | |
---|---|
нім. Marie Friederike von Hessen-Kassel | |
![]() Портрет Марії Фредеріки пензля К. К. Керера, близько 1796 року | |
7-а княгиня-консорт Ангальт-Бернбурга | |
Початок правління: | 9 квітня 1796 |
Кінець правління: | 1807 |
Інші титули: | герцогиня-консорт Ангальт-Бернбургу (1807—1817) |
Попередник: | Луїза Альбертіна Шлезвіг-Гольштейн-Зондербург-Пльонська |
Наступник: | Фредеріка Шлезвіг-Гольштейн-Зондербург-Глюксбурзька (як герцогиня-консорт) |
Дата народження: | 14 вересня 1768(1768-09-14) |
Місце народження: | Ганау, Гессен-Кассель |
Країна: | Священна Римська імперія |
Дата смерті: | 17 квітня 1839(1839-04-17) (70 років) |
Місце смерті: | Ганау |
Поховання | Marienkirche Hanaud |
Чоловік: | Алексіус Фрідріх Крістіан |
Діти: | Катерина Вільгельміна, Луїза, Фрідріх Амадей, Александр Карл |
Династія: | Гессенський дім, Асканії |
Батько: | Вільгельм I |
Мати: | Вільгельміна Кароліна Данська |
Марія Фредеріка Гессен-Кассельська у Вікісховищі |
Марія Фредеріка Гессен-Кассельська (нім. Marie Friederike von Hessen-Kassel, 14 вересня 1768 — 17 квітня 1839) — гессенська принцеса з Гессенського дому, донька першого курфюрста Гессена Вільгельма I та данської принцеси Вільгельміни Кароліни, дружина князя, а згодом — герцога, Ангальт-Бернбургу Алексіса (1794—1817). Часто мандрувала одна, інколи залишаючи країну без дозволу чоловіка. Оскільки це вважалося рівносильно перелюбству, Алексіс оформив розлучення. З 1822 року була примусово ізольована братом-курфюрстом в Ганау, що призвело до її психічного розладу.
Біографія
Ранні роки
Народилась 14 вересня 1768 року в Ганау. Була первістком в родині графа Ганау Вільгельма IX та його дружини Вільгельміни Кароліни Данської, з'явившись на світ за чотири роки після їхнього весілля. Мала молодшу сестру Кароліну Амалію та братів Фрідріха і Вільгельма. Пройшла конфірмацію влітку 1784 року.[1]
У 1785 році батько став правлячим ландграфом Гессен-Касселю. Родина приєдналася до нього у Касселі на початку того ж року. Це не завадило йому мати численних коханок та позашлюбних дітей.[2] Проблемний шлюб батьків призвів до тісного зв'язку Марії Фредеріки з матір'ю.
Хоча Вільгельм був одним із найбагатших правителів, його двір був простим: було відмовлено від опери та балету, скорочений придворний оркестр, відмінена лотерея, зменшена кількість війська.[3]
У 1789 році руки принцеси безуспішно просив овдовілий вюртемберзький принц Фрідріх. Було також відмовлено Фрідріху Баденському та графу Ліппе-Детмольда Леопольду.[1]
Шлюб та діти
Лише у 26-річному віці Марія Фредеріка стала дружиною спадкоємного принца Ангальт-Бернбургу Алексіса, старшого від неї на рік. Весілля відбулося 29 листопада 1794 року в Касселі. Після вінчання пара провела там кілька місяців і лише у квітні 1795 року переїхала до Балленштедту. Тоді ж принцеса завагітніла і на новий 1796 рік народила первістка. Всього у подружжя з'явилося четверо дітей:
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e8/Alexius_Friedrich_Christian_F%C3%BCrst_von_Anhalt-Bernburg.jpg/200px-Alexius_Friedrich_Christian_F%C3%BCrst_von_Anhalt-Bernburg.jpg)
- Катерина Вільгельміна (1 січня—24 лютого 1796) — прожила 2 місяці;
- Луїза (1799—1882) — дружина прусського принца Фрідріха, мала двох синів;
- Фрідріх Амадей (19 квітня—24 травня 1801) — прожив місяць;
- Александр Карл (1805—1863) — герцог Ангальт-Бернбургу у 1834–1863 роках, був одружений із принцесою Шлезвіг-Гольштейн-Зондербург-Глюксбурзькою Фредерікою Кароліною, дітей не мав.
У квітні 1796 року Алексіс став правлячим князем Ангальт-Бернбургу, а Марія Фредеріка — княгинею-консортом.[4] Втім, вона віддавала перевагу перебуванню в Касселі, гостюючи там тривалий час, оскільки чоловік мав у Балленштедті коханок. Єдиною її подругою була фрейліна Вільгельміна фон Бутлар.[1]
Народження у 1805 році спадкоємця дещо поліпшило сімейне життя подружжя, хоча герцогиня продовжувала часто мандрувати сама. Була однією з перших альпіністок, що піднялися на гірський масив Монблан.[5] Подорожувати у 1813–1816 роках вирушала без дозволу чоловіка. Хоча поїздки були, в першу чергу, спрямовані на поліпшення її здоров'я, жінка також використовувала мандрівки як можливість мати певну особисту свободу, на що суспільство реагувало неприйняттям і нерозумінням.[6] Умисний від'їзд в той час був рівносильний перелюбству, через що батько кілька разів відправляв її назад до Балленштедту. Коли ж Марія Фредеріка знову вирішила поїхати до Італії в 1817 році, Алексіс подав на розлучення. В ході перемовин щодо розриву герцогиня сказала чоловікові: «Вільною я народилася, вільною хочу жити і вільною хочу померти».[7].
Розлучення було оформлене 6 серпня 1817 року. В результаті жінка втратила всі свої права, їй навіть не дозволили бути присутньою на весіллі власної доньки із принцом Фрідріхом Прусським в листопаді того ж року.[1]
Після розлучення
Після розлучення продовжила мандрувати. Алексіс у січні 1818 року узяв морганатичний шлюб із Луїзою Доротеєю фон Зонненберг, який тривав лише чотири місяці через передчасну смерть дружини. У травні 1819 року він узяв інший морганатичний шлюб із сестрою другої дружини, Ернестіною фон Зонненберг.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f1/Hanau_Stadtschloss_Woerishoffer1.jpg/200px-Hanau_Stadtschloss_Woerishoffer1.jpg)
У січні 1820 року померла матір Марії Фредеріки, цю втрату жінка перенесла дуже важко. Батько вирішив, що вона втратила ґлузд і замкнув її у мисливському замку Ваберн.[8][9] До міського замку Ганау їй вдалося перебратися лише за кілька місяців. Повну свободу здобула лише після смерті батька у лютому 1821 року.[1]
Переїхавши до Бонну, вела активне соціальне життя і наробила багато боргів. Її брат Вільгельм, який замість батька очолив Гессен, запропонував їй повернутися на батьківщину, у відповідь на що Марія Фредеріка здійснила спробу втечі до Брюсселю. Генерал-майор Рейнхард фон Далвігк у 1822 році проти її волі доставив колишню герцогиню до Ганау. Викрадення з прусської території мало свої дипломатичні наслідки.
Примусова ізоляція жінки, в якій вона опинилася на батьківщині, призвела до погіршення стану її здоров’я. Померла Марія Фредеріка у повному психічному розладі.[1] Герцогині не стало 17 квітня 1839 року в досить похилому віці. Була похована 22 квітня у крипті реформатської церкви Святої Марії в Ганау. Її серце зберігається в урні у крипті замкової церкви Святого Егідія у Бернбурзі.[10]
Цікаві факти
- Брати Грімм, як і Марія Фредеріка, народилися в Ганау і тривалий час жили у Касселі.
Генеалогія
Вільгельм VIII![]() | Доротея Вільгельміна Саксен-Цайцька![]() | Георг II![]() | Кароліна Ансбахська![]() | Крістіан VI![]() | Софія Магдалена Бранденбург-Кульмбахська![]() | Георг II![]() | Кароліна Ансбахська![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Фрідріх II![]() | Марія Великобританська![]() | Фредерік V![]() | Луїза Великобританська![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Вільгельм I![]() | Вільгельміна Кароліна Данська![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Марія Фредеріка | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Примітки
- ↑ а б в г д е Гессенські біографії. Марія Фредеріка Гессен-Кассельська [1] [Архівовано 5 березня 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
- ↑ Гессенські біографії. Вільгельм I [2] [Архівовано 18 жовтня 2020 у Wayback Machine.] (нім.)
- ↑ Hermann von Petersdorff: Wilhelm I. (Kurfürst von Hessen). In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 43, Duncker & Humblot, Leipzig 1898, стор. 64–75. [3] [Архівовано 1 квітня 2022 у Wayback Machine.] (нім.)
- ↑ У 1807 Ангальт-Бернбург став герцогством.
- ↑ Де вона зламала ногу у 1810 році.
- ↑ Annette C. Cremer / Anette Baumann / Eva Bender (Hgg.): Prinzessinen unterwegs [4] [Архівовано 18 жовтня 2020 у Wayback Machine.] (нім.)
- ↑ Лекція Катрін Геде «Між впертістю і божевіллям» [5] [Архівовано 12 жовтня 2020 у Wayback Machine.] (нім.)
- ↑ Мисливський замок Ваберн [6] [Архівовано 12 жовтня 2020 у Wayback Machine.] (нім.)
- ↑ «Wilhelm Böttner (1752 – 1805), ein hessischer Hofmaler Studien zur Porträt- und Historienmalerei mit Katalog». Принцеса Марія Фредеріка Гессен-Кассельська. — стор. 39. [7] [Архівовано 31 серпня 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
- ↑ Гессен-Кассель [8] [Архівовано 25 лютого 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
Література
- Sabine Köttelwesch: Geliebte, Gemahlinnen und Mätressen. Zehn Frauenschicksale aus dem Umfeld des Kasseler Fürstenhofes (Die Geschichte unserer Heimat 41), Hofgeismar, 2004, стор. 85–98.
- Detlev Schwennicke: Europäische Stammtafeln (Stammtafeln zur Geschichte der europäischen Staaten/Neue Folge; 3). Frankfurt, 2000.
- Reinhard Suchier: Genealogie des Hanauer Grafenhauses. In: Festschrift des Hanauer Geschichtsvereins zu seiner fünfzigjährigen Jubelfeier am 27. August 1894, Hanau, 1894.
Посилання
- Гессен-Кассель [Архівовано 25 лютого 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
- Профіль на Geni.com [Архівовано 16 жовтня 2020 у Wayback Machine.] (англ.)
- Профіль на Thepeerage.com [Архівовано 8 жовтня 2020 у Wayback Machine.] (англ.)
- Генеалогія Марії Фредеріки Гессен-Кассельської [Архівовано 5 травня 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
- Генеалогія Алексіса Ангальт-Бернбурзького [Архівовано 22 жовтня 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
- Портрет Марії Фредеріки Гессен-Кассельської [Архівовано 3 березня 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
|