Амрапалі (фільм, 1966)
Амрапалі![]() | |
---|---|
гінді आम्रपाली | |
![]() | |
Жанр | історичний фільм фільм-біографія музичний фильм |
Режисер | Lekh Tandond[1] |
Продюсер | Ф. К. Мехра |
Сценарист | Арджун Дев Раши Омкар Сахиб |
У головних ролях | Виджаянтімала, Суніл Датт і Premnathd |
Оператор | Дварка Дивеча |
Композитор | Шанкар-Джайкишан |
Кінокомпанія | Screen[d] |
Дистриб'ютор | Netflix |
Тривалість | 119 хв.[2] |
Мова | гінді |
Країна | ![]() |
IMDb | ID 0060104 |
«Амрапалі» (гінді आम्रपाली, англ. Amrapali) — індійський історичний фільм мовою гінді режисера Лекха Тандона, що вийшов у прокат в 1966 році. Головні ролі у фільмі виконали Виджаянтімала і Суніл Датт. За підсумками року фільм був представлений на здобуття кінопремії «Оскар» від Індії, але не увійшов до шорт-листа номінації.
Сюжет
Дія цього фільму відбувається в Стародавній Індії близько 500 року до н. е.. Сюжет заснований на реальних подіях з життя придворної танцівниці і куртизанки Амрапалі, зі стародавнього міста Вайшалі, та Аджашастри, царя імперії Маґадга, який закохується в неї. Щоб отримати прихильність дівчини, Аджашастра зі своїми військами руйнує Лічаві. Незважаючи на те, що Амрапалі теж полюбила Аджашастру, вона, будучи патріоткою своєї країни, не може покинути свій народ і піти із завойовником. Амрапалі зустрічається з Буддою і стає однією з його учениць, а після навчання у нього — аргатом.
У ролях
- Віджаянтімала — Амрапалі
- Суніл Датт — Аджашастра, імператор Маґадгі
- Рубі Майерс — імператриця Вайшалі
- Біпін Гупта — Прамуг, імператор Вайшалі
- Премнатх — воєначальник Вир
- Гаджанан Джагирдар — Кулпаті Маханам, наставник Амрапалі
- К. Н. Сінгх — Бадбахра Сінгх
- Мадхаві — Деві Чатрасена, придворна танцівниця
- Нарендра Натх — Будда
Виробництво
Історія життя Амрапалі (правильніше — Амбапалі) з Вайшалі згадується в древніх текстах мовою палі, а також в буддійських традиціях. Вона неодноразово ставала основою для сюжету художніх книг, історичних досліджень і надихала індійських кінематографістів на екранізації. Два однойменних фільми на дану тему були зняті в 1945 і 1959 роках .
На головну роль у фільмі була запрошена актриса Виджаянтімала, відома в Індії як професійна виконавиця класичних індійських танців в стилі бхаратанатьям. Художниця по костюмах зі знімальної групи фільму Бхану Атхайя задля створення історично достовірних костюмів побувала в Аджанті й вивчала фрески буддійського мистецтва[3][4].
Саундтрек
Автор музики дует композиторів Шанкар-Джайкишан[en].
# | Назва | Виконавці - | Тривалість |
---|---|---|---|
1. | «Jao Re Jogi» | Лата Мангешкар | 3:28 |
2. | «Tumhen Yaad Karte Karte» | Лата Мангешкар | 3:35 |
3. | «Neel Gagan Ki Chhaon Mein» | Лата Мангешкар | |
4. | «Tadap Yeh Din Raat Ki» | Лата Мангешкар | 4:23 |
5. | «Nacho Gao Nacho Dhoom Machao» | Лата Мангешкар |
Для тогочасного індійського кінематографа в цьому фільмі порівняно мало пісень[5]. Незважаючи на це, пісні «Jao Re Jogi», «Tumhen Yaad Karte Karte», «Neel Gagan Ki Chhaon Mein» стали одними із кращих в багаторічній кар'єрі відомої індійської співачки Лати Мангешкар[6].
Реакція та вплив
Можливо, завдяки дотриманню директором кінострічки Лекхом Тандоном історичної точності, фільм став одним з небагатьох, які не пов'язують сором і почуття провини з куртизанкою[7].
Хоча фільм «Амрапалі» не мав касового успіху, з часом він став класикою індійського кінематографа[6]. Також, незважаючи на провал у прокаті, він був обраний представляти Індію на 39-й церемонії вручення нагород премії «Оскар», проте не увійшов у шорт-лист номінації[8].
Фільм був дубльований російською мовою і демонструвався в програмі I Ташкентського кінофестивалю в 1968 році[9], а з 8 грудня 1975 року демонструвався у широкому прокаті СРСР[10].
У 2007 році сцени з «Амрапалі» й кількох інших фільмів минулих років були використані в музичному номері на пісню «Dhoom Taana» з фільму «Коли одного життя замало», щоб достовірно зобразити ролі ретро-актриси[11].
Див. також
Примітки
- ↑ http://www.imdb.com/title/tt0060104/
- ↑ Person Profile // Internet Movie Database — 1990.d:Track:Q37312
- ↑ Shalini Shah (25 лютого 2010). Clothes maketh the film. The Hindu (англ.). Архів оригіналу за 25 грудня 2015. Процитовано 19 вересня 2015.
- ↑ Roshmila Bhattacharya (8 жовтня 2013). When Lata Mangeshkar saved a song and the day. The Times of India (англ.). Архів оригіналу за 14 липня 2018. Процитовано 19 вересня 2015.
- ↑ Sukanya Verma (4 березня 2004). What if Amrapali were remade today? (англ.). Rediff.com. Архів оригіналу за 25 грудня 2018. Процитовано 19 вересня 2015.
- ↑ а б Vijay Lokapally (13 травня 2011). Amrapali (1966). The Hindu (англ.). Процитовано 19 вересня 2015.
- ↑ Ruth Vanita. Dancing with the Nation: Courtesans in Bombay Cinema. — Speaking Tiger Publishing, 2018. — P. 148. — 272 p. — ISBN 978-9386702906.
- ↑ List of submissions to the 87th Academy Awards for Best Foreign Language Film (англ.). Film Federation of India. Архів оригіналу за 24 вересня 2015. Процитовано 19 вересня 2015.
- ↑ Абдулаев А. Международный форум кинематографистов в Ташкенте. — Таш. : Изд-во литературы и искусства имени Гафура Гуляма, 1978. — С. 38, 90. — 117 с.
- ↑ Раззаков Ф. Жизнь замечательных времен. Шестидесятые, 1975-1979 гг: время, события, люди. — М. : Эксмо, 2004. — С. 197, 209. — 992 с. — ISBN 5-699-05395-6.
- ↑ Om Shanti Om (2007). The Indian Express (англ.). 2 листопада 2012. Процитовано 19 вересня 2015.