Paris-Bourges
![]() Paris-Gien-Bourges 2012 | |
Detaljer | |
---|---|
Datum | Oktober |
Region | Centre-Val de Loire, Frankrike |
Disciplin | Landsväg |
Typ | Endagslopp |
Arrangör | Union Bourges Cher Cyclisme |
Status | UCI Europe Tour 1.1 |
Historia | |
Antal upplagor | 70 (2021) |
Första upplaga | 1913 |
Första vinnare | ![]() |
Flest segrar | 2 segrar:![]() ![]() ![]() ![]() |
Senaste vinnare | ![]() |
Paris-Bourges, numera officiellt Paris-Gien-Bourges, är ett årligt (dock med många luckor) endags-landsvägslopp i cykel som hålls sedan 1913 i regionen Centre-Val de Loire i Frankrike. Loppet har sedan 2005 UCI-status som Europe Tour 1.1.
Ursprungligen startade loppet i Paris och var cirka 270 km långt, men sedan 1996 sker starten i Gien och loppet mäter numera i allmänhet drygt 190 km. Målgången sker på Boulevard de la République i Bourges.
Inledningsvis var loppet ett rent amatörlopp, men sedan 1949 är loppet för professionella.
Från 1980 till 1992 kördes Paris-Bourges som ett tvådagars etapplopp (vissa år med två etapper den ena dagen).
Även om det finns några stigningar i andra halvan av rutten, så är de sista fyrtio kilometrarna relativt platta[1] och loppet brukar därför avgöras i en klungspurt.
Utöver placeringarna i loppet utses också bästa spurtare, baserat på tre inlagda poängspurter, och ett bergspris utdelas till den som samlat flest poäng genom att bli bland de tre första uppför loppets tre svåraste backar, vilka vanligtvis är:[2][1]
- Côte de Jars - 1,5 km med 6,6 stigningsprocent [3]
- Côte/Sommet du Graveron - 1,2 km med 9,2 stigningsprocent
- Côte de la Chapelotte - 3 km med 4,9 stigningsprocent
Segrare
- 2021
Jordi Meeus
- 2020 ingen tävling (på grund av Covid-19)
- 2019
Marc Sarreau
- 2018
Valentin Madouas
- 2017
Rudy Barbier
- 2016
Sam Bennett
- 2015
Sam Bennett
- 2014
John Degenkolb
- 2013
John Degenkolb
- 2012
Florian Vachon
- 2011
Mathew Hayman
- 2010
Anthony Ravard
- 2009
André Greipel
- 2008
Bernhard Eisel
- 2007
Romain Feillu
- 2006
Thomas Voeckler
- 2005
Lars Bak
- 2004
Jérôme Pineau
- 2003
Jens Voigt
- 2002
Allan Johansen
- 2001
Florent Brard
- 2000
Laurent Brochard
- 1999
Daniele Nardello
- 1998
Ludo Dierckxsens
- 1997
Laurent Roux
- 1996
Tristan Hoffman
- 1995
Daniele Nardello
- 1994
Lars Michaelsen
- 1993
Bruno Cornillet
- 1992
Wilfried Nelissen
- 1991
Andrei Tchmil
- 1990
Laurent Jalabert
- 1989 ingen tävling
- 1988
Patrice Esnault
- 1987
Kim Andersen
- 1986
Dominique Lecrocq
- 1985
Niki Rüttimann
- 1984
Sean Kelly
- 1983
Stephen Roche
- 1982
Didier Vanoverschelde
- 1981
Francis Castaing
- 1980
Yves Hézard
- 1979
Jean-René Bernaudeau
- 1978
Régis Ovion
- 1977
Régis Delépine
- 1976
Jean-Luc Molineris
- 1975
Jean-Pierre Danguillaume
- 1974
Barry Hoban
- 1973
Roland Berland
- 1972
Cyrille Guimard
- 1971
Walter Ricci
- 1958–1970 ingen tävling
- 1957
Raymond Guégan
- 1956
Joseph Morvan
- 1955
Jean-Marie Cieleska
- 1954
Jean Stablinski
- 1953
Robert Varnajo
- 1952
Stanislas Bober
- 1951
Jean-Marie Goasmat
- 1950
Amand Audaire
- 1949
Marcel Dussault
- 1948
Marcel Dussault
- 1947
Albert Bourlon
- 1934–1946 ingen tävling
- 1933
Robert Petit
- 1932
Narcisse Mattuizi
- 1930–1931 ingen tävling
- 1929
Théodore Ladron
- 1928
Fernand Bruynooghe
- 1926–1927 ingen tävling
- 1925
Gaston Deschamps
- 1924
Marcel Bidot
- 1923
Jean Brunier
- 1922
Marcel Godard
- 1918–1921 ingen tävling
- 1917
Charles Juseret
- 1914-1916 ingen tävling
- 1913
René Pichon
Referenser
- Paris-Bourges (1.1), France på BikeRaceInfo.
- Paris-Bourges på CyclingArchives
- ^ [a b] Se profil för Paris-Bourges 2021 på ProCyclingStats.
- ^ Se exempelvis den officiella resultatlistan från 2021 Arkiverad 6 maj 2022 hämtat från the Wayback Machine. och artikel 11 i Reglementet 2021 Arkiverad 5 maj 2022 hämtat från the Wayback Machine.. Notera också att 67 åkare hade samma tid som vinnaren i klungspurten (om det skiljer mindre än en sekund till den framförvarande får man samma tid som denne).
- ^ Genomsnittlig stigning - det vill säga höjdskillnad i procent av tillryggalagd horisontell distans.
Externa länkar
- Officiell webbplats