Jacob Faber Stapulensis, egentligen Jacques le Fèvre d'Étaples, född omkring 1455, död 1536, var en fransk teolog.
Faber Stapulensis var en av ledarna för den franska humanismen och lärare i filosofi vid Sorbonne, men fördrevs efter ett kätterimål därifrån och blev senare biskoplig generalvikarie i Meaux. Han ägnade sig åt bibeltolkning och kritik. Faber Stapulensis utgav bland annat en fransk översättning av Nya Testamentet 1523 och flera kommentarer till olika bibelböcker, bland annat över Paulus brev 1515 i syfte att göra deras religiösa huvudtankar tillgängliga även utanför teologernas fackkrets. Faber Stapulensis blev genom sin på Vulgata grundade bibelöversättning (helbibeln utgavs i Antwerpen 1530) och sin bibelförklaring en vägbrytare för Farels och Calvinsreformation i Frankrike. Trots att Faber Stapulensis verkade i reformationens anda förblev han påvetrogen och väntade sig en förnyelse inom romersk-katolska kyrkan.