Gyllenhuvad lejontamarin
Gyllenhuvad lejontamarin Status i världen: Starkt hotad[1] | |
![]() | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Ryggsträngsdjur Chordata |
Understam | Ryggradsdjur Vertebrata |
Klass | Däggdjur Mammalia |
Infraklass | Högre däggdjur Eutheria |
Ordning | Primater Primates |
Familj | Kloapor Callitrichidae |
Släkte | Lejontamariner Leontopithecus |
Art | Gyllenhuvad lejontamarin L. chrysomelas |
Vetenskapligt namn | |
§ Leontopithecus chrysomelas | |
Auktor | (Kuhl, 1820) |
Utbredning | |
![]() Utbredningsområde | |
Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen |
Gyllenhuvad lejontamarin (Leontopithecus chrysomelas[2][3][4]) är en däggdjursart som först beskrevs av Heinrich Kuhl 1820. Leontopithecus chrysomelas ingår i släktet lejontamariner och familjen kloapor.[5][6] Inga underarter finns listade.[5]
Utseende
Påfallande är artens gyllene man kring ansiktet som gav upphov till djurets trivialnamn. Hanar och honor skiljer sig inte i utseende men honor är allmänt lite större. Övrig kropp har allmänt en svartaktig färg med undantag av extremiteterna och svansens ovansida som likaså är gyllen. Armarna och bakbenen är lika långa och individerna går på fyra ben över grenar. Med undantag av tummen, som bär en tillplattad nagel, är alla tår utrustade med klor.[7]
Kroppslängden (huvud och bål) är 22 till 26 cm, svanslängden är 33 till 40 cm och vikten varierar mellan 480 och 700 gram.[7]
Utbredning och habitat
Gyllenhuvad lejontamarin förekommer i ett 19 000 km² stort område i östra Brasilien (delstaterna Bahia och Minas Gerais) vid Atlanten. Arten vistas huvudsakligen i ursprungliga tropiska regnskogar. Den kan i viss mån anpassa sig till andra skogar eller människans kakaoodlingar.[1]
Ekologi
Denna kloapa är aktiv på dagen. Den äter främst frukter som kompletteras med blommor, nektar, gummi och trädens vätskor. Gyllenhuvad lejontamarin har även smådjur som insekter, grodor, snäckor, spindlar och ödlor som föda.[7]
Gyllenhuvad lejontamarin lever i flockar av upp till 11 individer (oftast 5 till 8) som vanligen består av ett föräldrapar och deras ungar. Ibland ingår flera könsmogna djur i gruppen men bara det dominanta paret fortplantar sig.[7] Flockens revir är mellan 40 och 100 hektar stort.[1]
Efter dräktigheten som varar 125 till 130 dagar föder honan oftast tvillingar. Ungarnas vikt motsvarar 9 - 15 % av moderns vikt vad som är påfallande tung jämförd med andra primater. Honas kraft behövs nästan helt för födelsen och digivning och därför hjälper andra honor och hanar från flocken med ungarnas uppfostring. Med bra arbetsdelning i gruppen kan honan ha två kullar per år.[7]
Status och hot
Gyllenhuvad lejontamarin har flera naturliga fiender som ozelot, större ormar och rovfåglar.[7]
Regnskogen där arten bor blev kraftig decimerad och dagens utbredningsområde motsvarar bara 2 till 5 procent av det ursprungliga utbredningsområdet.[7] I odlingsområden lämnas numera delar av den ursprungliga skogen kvar vad som ger möjlighet till vandringar mellan olika populationer.[1] Tidigare fångades flera individer för djurparker men denna förlust har nu kompenserats av avlade individer som återlämnades i frihet.[7] Utbredningsområdet ligger delvis i Serra sa Lontras nationalpark samt i andra skyddsområden. Trots allt minskade beståndet med uppskattningsvis 50% under de senaste 21 åren. IUCN kategoriserar arten globalt som starkt hotad (EN).[1]
Källor
- ^ [a b c d e] Oliveira, L.C., Neves, L.G., Kierulff, M.C.M., Jerusalinsky, L., Mittermeier, R.A. & Rylands, A.B. 2020 Leontopithecus chrysomelas . Från: IUCN 2020. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2018.1. Läst 15 januari 2024.
- ^ Wilson, Don E., and DeeAnn M. Reeder, eds. (1992) , Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, 2nd ed., 3rd printing
- ^ (1998) , website Leontopithecus chrysomelas, Mammal Species of the World
- ^ Wilson, Don E., and F. Russell Cole (2000) , Common Names of Mammals of the World
- ^ [a b] Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.) (17 augusti 2011). ”Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.”. Species 2000: Reading, UK. Arkiverad från originalet den 18 juni 2012. https://web.archive.org/web/20120618223324/http://www.catalogueoflife.org/services/res/2011AC_26July.zip. Läst 24 september 2012.
- ^ ITIS: The Integrated Taxonomic Information System. Orrell T. (custodian), 2011-04-26
- ^ [a b c d e f g h] M. Richardson (16 januari 2006). ”Golden-headed Lion Tamarin”. ARKive. Arkiverad från originalet den 4 februari 2013. https://web.archive.org/web/20130204190038/http://www.arkive.org/golden-headed-lion-tamarin/leontopithecus-chrysomelas/. Läst 21 april 2013.
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Gyllenhuvad lejontamarin.
Bilder & mediaWikispecies har information om Leontopithecus chrysomelas.
Artförteckning
|