Arsenij Zakrevskij
Arsenij Zakrevskij | |
![]() | |
Född | 25 september 1786[1] Zubtsovs ujezd eller Tver |
---|---|
Död | 23 januari 1865 (78 år) Florens[2] eller Villa di Galceto |
Begravd | Santa Maria Maddalena de' Pazzi |
Medborgare i | Kejsardömet Ryssland |
Utbildad vid | Moskvas 1. Kadetkorps ![]() |
Sysselsättning | Politiker |
Befattning | |
Moskvas borgmästare Medlem av Riksrådet | |
Maka | Agrafena Sakrevskaya |
Barn | Lydia Zakrevski (f. 1826) |
Utmärkelser | |
Sankt Annas orden, första klass (1814)[3] Sankt Alexander Nevskij-orden med diamanter (1830)[3] Sankt Vladimirs orden, första klassen (1851)[3] Max-Josefsorden Riddare av Sankt Alexander Nevskij-orden Leopoldsorden Sankt Ludvigsorden Lejon- och solorden Nassauska Gyllene lejonets orden Röda örns orden Korset för segern vid Eylau Pour le Mérite Sankt Annas orden, första klass med briljanter Georgsorden, fjärde klass Sankt Vladimirs orden, fjärde klassen Ryska vita örnens orden Sankt Annas orden, tredje klass Första graden av Lejon- och solorden Sankt Vladimirs orden, tredje klass Andreasorden Sankt Vladimirs orden, andra klassen Guldsabel "för tapperhet" Militärförtjänstorden | |
Redigera Wikidata |
Arsenij Andrejevitj Zakrewskij (ryska: Граф Арсе́ний Андре́евич Закре́вский), född 24 september 1786 på släktegendomen Bernjikovo i guvernementet Tver, död 23 januari 1865 i Florens, var rysk greve, militär och Finlands generalguvernör.
Zakrevskij deltog i flera fälttåg, bland annat i finska kriget som general Nikolaj Kamenskijs adjutant och avancerade till infanterigeneral 1829. Han blev Finlands generalguvernör 1823. Zakrevskij började kraftfullt att forma Finlands förhållanden efter kejserliga militärförvaltningens modell. Vid skiftet av generalguvernör 1825 sökte han kräva trohetsed till kejsaren i rysk stil av finländarna. Men detta misslyckades efter att statssekreteraren Robert Henrik Rehbinder fått Nikolaj I att förstärka storfurstendömets grundlagar. 1828 blev han Rysslands inrikesminister och kom att leda sitt ämbete i Finland från S:t Petersburg. 1827 bildade han skarpskyttebataljonen. 1831 entledigades han från alla uppdrag på grund av misstag han begått vid bekämpandet av en koleraepidemi.
Utmärkelser
Sankt Annas orden, första klass, 1814[3]
Sankt Alexander Nevskij-orden med diamanter, 1830[3]
Sankt Vladimirs orden, första klassen, 1851[3]
Max-Josefsorden
Riddare av Sankt Alexander Nevskij-orden
Leopoldsorden
Sankt Ludvigsorden
Lejon- och solorden
Nassauska Gyllene lejonets orden
Röda örns orden
Korset för segern vid Eylau
Pour le Mérite
Sankt Annas orden, första klass med briljanter
Georgsorden, fjärde klass
Sankt Vladimirs orden, fjärde klassen
Ryska vita örnens orden
Sankt Annas orden, tredje klass
Första graden av Lejon- och solorden
Sankt Vladimirs orden, tredje klass
Andreasorden
Sankt Vladimirs orden, andra klassen
Guldsabel "för tapperhet"
Militärförtjänstorden
[Redigera Wikidata]
Referenser
- August Theodor Låstbom: Swea och Götha höfdinga-minne sedan 1720. Tredje Afdelningen: General-Gouverneurer och Landshöfdingar i Finland., Upsala 1843, S. 4
Noter
- ^ Arsenij Andrejevitj Zakrewskij, Biografiskt lexikon för Finland, Svenska litteratursällskapet i Finland, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Aleksandr M. Prochorov (red.), ”Закревский Арсений Андреевич”, Большая советская энциклопедия : [в 30 т.], tredje utgåvan, Stora ryska encyklopedin, 1969, läst: 28 september 2015.[källa från Wikidata]
- ^ [a b c d e f] Matti Klinge (red.), Kansallisbiografia, Finska litteratursällskapet och Finska historiska samfundet, läst: 2 maj 2024.[källa från Wikidata]
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Arsenij Zakrevskij.
Bilder & media- ”Zakrewskij, Arsenij Andrejevitj”. Biografiskt lexikon för Finland. Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-4849-1416928957455
Politiska uppdrag | ||
---|---|---|
Företräddes av Fabian von Steinheil | Finlands generalguvernör 1824–1831 | Efterträddes av Alexander Sergejevitj Menschikoff |