Финале Светског првенства у фудбалу 1958.
![]() Шведски нападач Хамрин (7) покушава да постигне гол у финалу | |||||||
Догађај | Светско првенство у фудбалу 1958. | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||
Датум | 29. јун 1958. (1958-06-29) | ||||||
Стадион | Стадион Росунда, Стокхолм | ||||||
Судија | Морис Гиг (Француска) | ||||||
Посећеност | 49.737[1] | ||||||
← 1954. 1962. → |
Финале Светског првенства 1958. је била фудбалска утакмица између Бразила и Шведске да би се одредио победник Светског првенства у фудбалу 1958. године.[2] Бразил је победио резултатом 5−2 и тако освојио своју прву титулу светског шампиона.
Финале из 1958. држи рекорд по броју голова постигнутих у финалу Светског првенства, а дели и рекорд за највећу победничку гол разлику (са турнирима 1970. и 1998). На овом мечу су постављени рекорди и за најмлађег и за најстаријег стрелца у финалу Светског првенства; Пеле (17 година и 249 дана) и Нилс Лидхолм (35 година, 263 дана). Ово је такође било прво финале у коме су се састале репрезентације из Европе и Америке. Шведска је постала први и до сада једини домаћин који је изгубио финале Светског првенства (Мараканазо 1950. је био одлучујући меч на турниру, али није био финале). Њихов пораз је такође значио да по први пут Светско првенство у Европи није освојила нека европска нација.
Утакмица
Позадина
Пошто су оба тима носила жути дрес као домаћи, договорено је жребање како би се одлучило који тим ће користити своју регуларну опрему. Бразил је бојкотовао жреб, чиме је Шведска однела победу, а јужноамеричка екипа је била приморана да пронађе опрему друге боје. У почетку је Бразил требало да носи бело, али је ова идеја одбачена пошто су играчи били видно уплашени тим предлогом, присећајући се свог пораза 1950. године.[3] На крају је особље купило 22 плаве мајице и сашило бразилски амблем.[4]
Резиме
Шведска је повела након само 4 минута после одличне завршнице капитена Нилса Лидхолма. Међутим, вођство није дуго трајало, пошто је Вава изједначио само 5 минута касније. У 32. минуту, Вава је постигао сличан гол као свој први и довео Бразил до вођства од 2–1 на полувремену. У 10. минуту другог полувремена Бразил је повећао вођство сјајним голом који је постигао Пеле.[5] Преузео је контролу над лоптом унутар шеснаестерца, пребацио је преко одбрамбеног играча, а затим је шутнуо поред беспомоћног Калеа Свенсона. На половини другог полувремена Бразил је повео са 4−1 голом Марија Загала. Агне Симонсон је постигао гол за Шведску на 10 минута до краја, али је већ било прекасно.[2] Пеле је запечатио победу Бразила резултатом 5–2 голом главом у надокнади времена.
Детаљи
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() Бразил | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() Шведска |
| ![]() |
|
Помоћне судије:
| Правила
|
Статистика
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a3/Tabl_Final_1958.jpg/400px-Tabl_Final_1958.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d6/XG_final_1958.jpg/750px-XG_final_1958.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/24/Bra_Swe_1958_Tepl.jpg/500px-Bra_Swe_1958_Tepl.jpg)
Референце
- ^ "Match report". fifa.com. Retrieved 7 March 2015.
- ^ а б „World Cup 1958: Final”. Planetworldcup.com. Приступљено 23. 5. 2010. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Kraba, Milile (10. 9. 2010). The Story Has Been Told. Xlibris Corporation. стр. 60. ISBN 9781453566107. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ „The story of Brazil's 'sacred' yellow and green jersey”. BBC News. 28. 6. 2014. Приступљено 2. 7. 2020. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ „Diego Maradona goal voted the FIFA World Cup Goal of the Century”. FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association. 30. 5. 2002. Архивирано из оригинала 23. 5. 2012. г. Приступљено 8. 5. 2011. CS1 одржавање: Формат датума (веза)
- ^ Brazil – Sweden. 1958 FIFA World Cup final. Match statistics. Gennady Kravtsov. "Applied Statistics".
Спољашње везе
- 1958 FIFA World Cup на сајту FIFA.com
- п
- р
- у
Уругвај 1930.
Италија 1934.
Француска 1938.
Бразил 1950.
Швајцарска 1954.
Шведска 1958.
Чиле 1962.
Енглеска 1966.
Мексико 1970.
Западна Немачка 1974.
Аргентина 1978.
Шпанија 1982.
Мексико 1986.
Италија 1990.
САД 1994.
Француска 1998.
Јужна Кореја / Јапан 2002.
Немачка 2006.
Јужна Африка 2010.
Бразил 2014.
Русија 2018.
Катар 2022.
Канада / Мексико / САД 2026.
Шпанија / Португал / Мароко 2030.1
Саудијска Арабија 2034.
- Награде
- Табела
- Учинци
- Стрелци
- Стрелци у финалу
- Прваци
- Историја
- Домаћини
- Маскоте
- Квалификације
- Рекорди
- Квали реп.
- Трофеји
- 1 Аргентина, Парагвај и Уругвај биће домаћини инаугуралних утакмица