Trpimirovići
Trpimirovići su hrvatska vladarska dinastija iz koje su u ranom srednjem vijeku birani hrvatski knezovi, kasnije kraljevi. Ime je dobila po rodonačelniku knezu Trpimiru koji je živio u prvoj polovici 9. stoljeća i za čije vladavine se bilježi prvo važno spominjanje hrvatskog imena (Dux Chroatorum).
Povijest
Trpimirovići su bili vladarska dinastija koja je u prvoj polovici 9. stoljeća zasjela na prijestolje Primorske Hrvatske. Patrimonijalni posjedi Trpimirovića (lat. terra regalis, territorium regale) nalazili su se na području između Trogira i Splita (danas Kaštela, solinsko područje i Klis odakle su vladali), te Splita i Omiša (u poljičkom primorju), a kasnije i u drugim krajevima.[1] S tih posjeda vladari su ubirali prihode (tribatum) što su ih plaćali kmetovi.
Vladari iz dinastije isprva su vladali kao franački vazali. Sukobljavali su se s Mletačkom Republikom i Bizantom, a pretkraj 9. stoljeća ostvarili su veću samostalnost.
Kralj Tomislav je u 10. stoljeću ujedinio Panonsku i Primorsku Hrvatsku te stvorio Hrvatsko Kraljevstvo. Prema oskudnim povijesnim izvorima njegova za njegove vladavine, Hrvatska je bila moćna država. Borba s Bizantom i Mletačkom Republikom za dalmatinske gradove nastavljena je i u 10. i 11. stoljeću.
Poslije smrti kralja Stjepana Držislava o. 997. godine, naslijedila su ga tri sina; Svetoslav Suronja, Krešimir III. i Gojslav. Od Svetoslava i njegova sina Stjepana nastala je loza Svetoslavića, koji su upravljali Slavonijom, a Krešimirovi potomci činili su drugi ogranak, Krešimiroviće, koji su nastavili vladati Hrvatskim Kraljevstvom.
Dinastija je svoj vrhunac doživjela za vladavine Petra Krešimira IV. († o. 1074.), koji je konsolidirao i proširio kraljevstvo, a ugasila se 1091. smrću njegova sinovca Stjepana II., nasljednika kralja Zvonimira koji nije ostavio muškog nasljednika.
Ljetopis popa Dukljanina kaže da je postojala i pobočna linija koja potječe od kneza Petra mlađeg sina Trpimira II. i koja će trajati sve do 1422. godine vladajući najprije današnjom Dukljom, a potom i Srbijom. [nedostaje referenca]
Kneževi Primorske Hrvatske
- Trpimir I. (845.–864.)
- Domagoj (864.–876.)
- Iljko (876.–878.)
- Zdeslav (878.–879.)
- Branimir (879.–892.)
- Muncimir (892.–910.)
- Tomislav (910.–925.)
Kraljevi Hrvatske
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f5/Crown_of_Zvonimir_%28Croatia%29.svg/120px-Crown_of_Zvonimir_%28Croatia%29.svg.png)
- Tomislav (925.–928.)
- Trpimir II. (928.–935.)
- Krešimir I. (935.–945.)
- Miroslav (945.–949.)
- Mihajlo Krešimir II. (949.–969.)
- Stjepan Držislav (969.–997.)
- Svetoslav Suronja (997.–1000.)
- Gojslav (1000.–c. 1020.)
- Krešimir III. (1000.– c. 1030.)
- Stjepan I. (c. 1030.–1058.)
- Petar Krešimir IV. (1058.–1074.)
- Dmitar Zvonimir (1075.–1089.)
- Stjepan II. (1089.–1091.)
Pobočna dinastička linija
Prema Ljetopisu popa Dukljanina Petar je bio brat kralja Krešimira. Tijekom 10. stoljeća prema tom rukopisu on će postati vladar Duklje [2]. U doba makedonske i bizantske vrhovne vlasti njegovi potomci će prijeći na pravoslavnu vjeru. [nedostaje referenca]
Izvori
Literatura
- Šišić, Ferdo, Povijest Hrvata, pregled povijesti hrvatskog naroda 600.-1526., prvi dio, Split, 2004. ISBN 953-214-197-9