Ros Serey Sothea
Ros Serey Sothea រស់ សេរីសុទ្ធា / រស់ សិរីសុទ្ធា | |
---|---|
![]() | |
Lični podaci | |
Datum rođenja | cca. 1948. |
Mjesto rođenja | ![]() (tada ![]() |
Datum smrti | cca. 1977. |
Mjesto smrti | ![]() |
Zanimanje | pjevačica |
Muzički rad | |
Period aktivnosti | 1967.—1975. |
Ros Serey Sothea (kmerski: រស់ សេរីសុទ្ធា ili រស់ សិរីសុទ្ធា; Battambang, cca. 1948. – cca. 1977.) bila je kambodžanska pjevačica, poznata po počasnoj tituli "Kraljica zlatnog glasa", koju joj je dodijelio Norodom Sihanouk.
Rođena je u siromašnoj obitelji u provinciji Battambang, negdje oko 1948. godine. Talent za pjevanje pokazala je vrlo rano, međutim isti je otkriven tek nakon što je 1963. godine pobijedila na ragionalnom muzičkom natjecanju. Godine 1967. preselila se u Phnom Penh, navodno na poziv radijskog pjevača Ima Songa Seurma, koji ju je ranije bio čuo kako pjeva. U Phnom Penhu je postala dio snažne pop scene, koju su predvodili Sinn Sisamouth, Mao Sareth i drugi. Započela je s baladama, kasnije je prešla na zapadnjačke stilove poput psihodeličnog i garažnog rocka te filmsku glazbu, međutim ostala je najpoznatija upravo po romantičnim baladama, ali i duetima s brojnim kolegama.
Godine 1970., kao i Sinn, podržala je Lon Nolovu Kmersku Republiku, pjevajući domoljubne i propagandne pjesme. Također se usko povezala s vojskom te je, prema dokumentarnom filmu Don't Think I've Forgotten, bila u vezi s jednim vojnikom Kmerske Republike, a koji je navodno kasnije ubijen u borbi. Njezina karijera je zaključena kada su Crveni Kmeri preuzeli kontrolu nad zemljom u travnju 1975. godine. Po dolasku Crvenih Kmera, Ros Serey Sothea je nestala; postoje različite priče o njezinoj sudbini, međutim gotovo je sigurno da je umrla kao žrtva Pol Potovog režima negdje oko 1977. godine. Njezine su sestre rekle kako su ju Crveni Kmeri pogubili nedugo nakon preuzimanja vlasti (jer je kao prozapadna umjetnica bila nepodobna za režim), dok su drugi izvori iz tog perioda tvrdili da je uspješno prokrijumčarena iz zemlje, mada to djeluje malo vjerojatno. Prema trećoj priči, odvedena je u poljoprivredne kampove, gdje je, s obzirom da je odrasla na selu, uspješno skrivala svoj identitet neko vrijeme, ali je tokom 1977. otkrivena te je, s obzirom da ju je režim ocijenio previše kontroverzom, pogubljena nedugo zatim. Posljednja poznata priča također tvrdi da je završila u radnom logoru i preživjela, ali je umrla u bolnici od pothranjenosti nedugo nakon vijetnamske intervencije.
Podaci iz njezinog privatnog života danas su prilično opskurni i malobrojni, mada je opisivana kao skromna i vesela osoba. Za života je bila poznata po nekoliko visokoprofilnih veza, među kojima je i brak s kolegom Sosom Matom, a koji je završen nakon samo šest mjeseci zbog njegove ljubomore i zlostavljanja.