Zsigmond Ormós
Zsigmond Ormós | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | [2][3] ![]() Pecica, Imperiul Austriac ![]() |
Decedat | (81 de ani)[4] ![]() Budapesta, Austro-Ungaria[5] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | politician scriitor jurnalist istoric de artă ![]() |
Locul desfășurării activității | Budapesta ![]() |
Limbi vorbite | limba maghiară[6] ![]() |
Activitate | |
Partid politic | Felirati Párt[*][[Felirati Párt (political party in Hungary)|]], Partidul Liberal[1] ![]() |
Studii | Liceul Piarist din Timișoara |
Modifică date / text ![]() |
Zsigmond Ormós (n. 20 februarie 1813, Pecica, județul Arad – 1894, Budapesta) a fost un jurist, politician, scriitor, ziarist, critic și istoric de artă maghiar, fondatorul muzeelor timișorene.
Viața și activitatea
Zsigmond Ormós s-a născut la Pecica în anul 1813, a studiat la Arad, Timișoara, Szeged, Oradea și Pozsony (Bratislava de astăzi). La Timișoara s-a reîntors ca jurist, după terminarea studiilor, având deja o activitate destul de bogată în domeniul literaturii.
Lansându-se ca funcționar public, a lucrat în administrația localităților Recaș și Buziaș, dar s-a manifestat și ca deputat în parlamentul de la Budapesta. După înnăbușirea revoluției din 1848-49 a fost arestat și întemnițat la Timișoara. Primind amnistie în 1850, a părăsit Ungaria, de fapt s-a autoexilat.
Timp de mai mulți ani a studiat istoria artei în Austria, Italia, Germania și Franța. În 1866 a fost ales subcomite, apoi, în 1871, comite de Timiș.
Fiind un pasionat colecționar de obiecte de artă, a pus bazele Societății de Arheologie și Istorie din Ungaria de Sud, nucleul Muzeului Banatului, dar și al Muzeului de Artă din Timișoara. Colecția lui de pictură, grafică și artă decorativă italiană, flamandă, germană, austriacă, maghiară și bănățeană, constând din lucrări de primă mână, respectiv copii după mari maeștri, va intra în patrimoniul asociației menționate prin donația lui testamentară din 18 septembrie 1895.
Savantul Zsigmond Ormós s-a stins din viață la Budapesta, în 1894, 17 noiembrie, la orele 11, după o îndelungată suferință.
Note
- ^ Dániel Ballabás[*], József Pap[*], Judit Pál[*] (), Képviselők és főrendek a dualizmus kori Magyarországon (PDF), Líceum Kiadó[*][[Líceum Kiadó |]], p. 332, accesat în Mentenanță CS1: Nume multiple: lista autorilor (link)
- ^ Ormós Zsigmond, accesat în
- ^ Zsigmond Ormos, Autoritatea BnF
- ^ Biblioteca Națională Széchényi
- ^ ]][[Categorie:Articole cu legături către elemente fără etichetă în limba română, accesat în
- ^ Ormós, Sigmund von (BLKÖ)[*][[Ormós, Sigmund von (BLKÖ) (entry in the Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich (vol. 21, p. 104))|]] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor)
Bibliografie
- Benkő Samu: Ormós Zsigmond ifjúsága és irodalmi munkásságának kezdetei (Ormós Zsigmond: Szabadelmű levelek, București 1976)
- Gurzó K. Enikő: Ormós Zsigmond, a polihisztor (Művelődés, Cluj, ianuarie 2004)
- Gurzó K. Enikő: Ormós Zsigmond hagyatéka (Művelődés, Cluj, februarie 2004)
- Gurzó K. Enikő: Az Ormós-hagyaték (Erdélyi Napló, Oradea, decembrie 2002)
- Ormós Zsigmond emlékkönyv (Magyar Testvérek, Timișoara 1883)
Legături externe
- http://www.museum.hu/museum/permanent_hu.php?ID=1479&IDP=2987[nefuncțională]
- www.mnart.museum
- http://www.banaterra.eu/romana/muzee/muzeu_arta/index.htm Arhivat în , la Wayback Machine.
- Prefectul-mecena, la groapa comuna, 5 decembrie 2005, Evenimentul zilei
- Ormós Zsigmond, savantul arădean care a fost numit membru pe viață al Parlamentului Ungariei, 4 aprilie 2013, Untaru Claudia, Adevărul