Victor Wassilko de Serecki
Victor Wassilko de Serecki | |
![]() Victor Wassilko de Serecki pe la 1895 | |
Date personale | |
---|---|
Născut | 19 mai 1872 Berhomet pe Siret |
Decedat | 13 iulie 1934 (64 de ani) Cernăuți, Regatul României |
Părinți | Baronul Alexandru Wassilko de Serecki Ecaterina de Flondor |
Frați și surori | Gheorghe, Stefan, Alexandru |
Căsătorit cu | Florica Goian |
Copii | Iancu |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Etnie | română |
Ocupație | cleric ortodox român exarh arhidiacon ofițer (căpitan) administrator și vicepreședinte al societății „Junimea” |
Limbi vorbite | limba română ![]() |
Activitate | |
Alma mater | Universitatea din Cernăuți |
Premii | Crucea pentru Preoți de clasa a 2-a, șambelan imperial |
Modifică date / text ![]() |
Victor conte Wassilko de Serecki (Viktor Graf Wassilko von Serecki) (n. 19 mai 1872, Berhomet pe Siret – d. 13 iulie 1934, Cernăuți) a fost șambelan imperial și ofițer (căpitan) în armata austro-ungară, apoi cleric ortodox român, exarh și arhidiacon, din familia Wassilko.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c6/Familienfeier_auf_Schloss_Berhometh_1904.jpg/220px-Familienfeier_auf_Schloss_Berhometh_1904.jpg)
Biografie
Victor Wassilko a crescut la castelul Berhomet, unde primele lecții școlare i-au fost predate de către profesori privați. În continuare a urmărit până la clasa a șasea liceului din Cernăuți, apoi liceul de la Rădăuți, unde a luat bacalaureatul în 1892.
Ulterior a servit voluntar în serviciul militar, unde întâi a fost alocat regimentului imperial de dragoni "Arhiducele Albrecht" No. 9, iar în anul 1893 a demisionat ca locotenent de clasa a doua în regimentul de ulani "Arhiducele Carl" No. 3.
În urmare a studiat la Facultatea de Drept a Universității din Cernăuți, înainte de a se dedica acelui de teologie.[2]
La acea vreme el a fost foarte implicat în societatea românească "Junimea", cea mai influentă asociație română intelectuală, culturală și politică al timpului. Așa a fost bibliotecar și inspector (1893-1894) și în 1894 ales cu o largă majoritate administrator și vicepreședinte al societății.[3]
În timpul Primului Război Mondial a servit ca duhovnic imperial româno-ortodox cu rang de căpitan de cavalerie și a fost decorat printre altele cu Crucea pentru Preoți de clasa a doua.
În 1926, Victor a deținut funcțiile de exarh și arhidiacon ortodox român la Viena. După emeritarea sa, a servit ca duhovnic pentru spitalele din Cernăuți.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e4/Grafen_Wassilko_von_Serecki.jpg/175px-Grafen_Wassilko_von_Serecki.jpg)
După ce Victor Wassilko, ca și frații săi Gheorghe, Ștefan, și Alexandru, a fost onorat la 19 decembrie 1905 cu titlul de cămărar imperial[4] a fost ridicat și el prin rezoluția prea înaltă al împăratului Carol I al Austriei de la Eckartsau pe 29 august 1918 la rangul de conte, datorită loialității lui față de stat și sacrificiile personale făcute. Familia Wassilko de Serecki a fost singura familie de proveniență română, care a purtat acest tilu.[5]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/33/Grab_des_Viktor_Wassilko_von_Serecki_in_Berhometh.jpg/175px-Grab_des_Viktor_Wassilko_von_Serecki_in_Berhometh.jpg)
Familia
Victor a fost nepotul baronului Iordache și cel mai tânăr fiu al baronului Alexandru Wassilko de Serecki, mareșal al Ducatului Bucocvinei, membru pe viața al Camerei Superioare de la Viena și a Ecaterinei de Flondor.
La data de 24 mai 1903, înainte să fie hirotonit, s-a căsătorit la Jadova cu Florica de Goian (n. 14 iulie 1878, Jadova - d. 2 aprilie 1914, tot acolo), fiica moșierului Alexandru de Goian si nepoata de frate al preotului-paroh Iancu de Goian, cu care a avut un fiu, Iancu. Perechea a fost au divorțată la 20 februarie 1909.
Iancu a fost capturat în 1940 după invazia trupelor rusești pe bază Pactului Stalin-Hitler și a murit 1942 din cauze necunoscute într-un lagăr de concentrare în Uniunea Sovietică
Bibliografie
- Die Gothaischen Genealogischen Taschenbücher des Adels S-Z, S. 606, GB 1919
- Gothaisches Genealogischen Taschenbuch der Gräflichen Häuser Teil B, S. 536-537, 114. Jahrgang, 1941
- Erich Prokopowitsch, Der Adel in der Bukowina, Verlag "Der Südostdeutsche", München 1983
Note
- ^ a b Gothaisches Genealogischen Taschenbuch der Gräflichen Häuser, partea B, anul 114, Editura Justus Perthes, Gotha 1941, p. 536-537
- ^ „copie arhivă”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ Annalen der Gesellschaft „Junimea“, p. 434 f., No. 363
- ^ Erich Prokopowitsch: Der Adel in der Bukowina, Südostdeutscher Verlag, München, 1983, p. 130.
- ^ Adelsbrief 1918 (Actul de nobilare din 1918)
Legături externe
Materiale media legate de Victor Wassilko de Serecki la Wikimedia Commons