Castelul Károly din Dobric
Castelul Károly din Dobric, azi mănăstirea ortodoxă „Sfinții Împărați Constantin și Elena” | |
![]() | |
Poziționare | |
---|---|
Coordonate | 47°14′42″N 24°07′41″E / 47.24491°N 24.12802°E ({{PAGENAME}}) |
Localitate | sat Dobric; comuna Căianu Mic |
Țara | ![]() |
Adresa | nr.88 |
Edificare | |
Data finalizării | sec.XVIII |
Clasificare | |
Cod LMI | BN-II-m-B-01646 |
Cod RAN | 32857.03 |
Modifică date / text ![]() |
![Commons](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
Castelul Károly din Dobric este un monument istoric aflat pe teritoriul satului Dobric, comuna Căianu Mic.[1] În Repertoriul Arheologic Național, monumentul apare cu codul 32857.03.[2] Figurează în lista monumentelor istorice sub cod LMI BN-II-m-B-01646.
Istoric și trăsături
În Evul Mediu satul Dobric aparținea domeniului Săsarm, prima mențiune documentară fiind din anul 1456[3].
Castelul a fost construit în secolul al XVIII-lea de către nobilul maghiar Mikes[3]. În anul 1848, revoluționarii români, cu sprijinul armatei imperiale, au atacat și devastat castelul. În perioada respectivă castelul îi aparținea lui Mikes (IV.) Benedek, care în acele zile a pățit același lucru și cu proprietățile sale din Ocna Mureș[4]. Când fata sa, Etelka s-a căsătorit cu Bornemissza Károly, castelul era restaurat în întregime.
Însă în anul 1900 castelul a ars, iar lucrările de reconstrucție efectuate de Károly s-au întins pe durata a doi ani. Károly a decedat în anul 1911, proprietatea din Dobric, întinsă pe o suprafață de 1600 de acri, trecând pe numele fostului ginere, Barcsay Tamás, deoarece singura sa fiică, Eszter, decedase[4].
Acesta a vândut proprietatea avocatului dr. Aurel Milea, unul dintre cei mai bogați oameni din zonă.
Între anii 1944-1945 în clădire au fost încartiruiți ofițeri ruși, care au scos o parte din mobilier.
În perioada comunistă în castel au funcționat o școală, o bibliotecă, un cabinet medical și un cinema. După revenirea la democrație, fetele avocatului Milea, Zoe Constantinescu și Carmen Hortensia Mureșan au solicitat restituirea proprietății, fiindu-le retrocedate 300 de hectare de pădure și 60 de hectare de teren arabil, iar pentru restul de 20 de hectare, pe care se extinsese vatra satului, au primit o compensație.
Moștenitoarele au donat clădirea castelului Mitropoliei Clujului, care a înființat în 1993 în incinta castelului o mănăstire de maici, clădirea pierzându-și mult din aspectul inițial[4].
Complexul monahal este format din vechiul conac, unde a fost amenajat un paraclis cu hramul „Sfinții Împărați Constantin și Elena”, o bisericuță din lemn cu hramul „Sfântul Evanghelist Luca”, construită în stil maramureșean de către meșterii din Bârsana, și căminul de vârstnici „Aurel și Dudica Milea”[5].
Mănăstirea a fost de-a lungul anilor scena mai multor conflicte interconfesionale între ortodocși și penticostali, ultimii fiind majoritari în zonă[3].
Note
- ^ „Ministerul Culturii - Lista Monumentelor Istorice” (PDF). Arhivat din original (PDF) la . Accesat în .
- ^ Repertoriul Arheologic Național, CIMEC
- ^ a b c „Cea mai mare retrocedare din Bistrita-Nasaud - domeniul Dobric - Presa regionala 2007 - HotNews.ro”. www.hotnews.ro. .
- ^ a b c „Castelul Mikes, Dobric”. www.castelintransilvania.ro. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ „Mănăstirea Dobric și-a serbat hramul. Slujba, oficiată de Mitropolitul Andrei (FOTO)”. TimpOnline.ro. .