Acid wolframic
Acid wolframic | |
![]() | |
![]() | |
Nume IUPAC | dihidroxi-dioxowolfram |
---|---|
Alte denumiri | acid ortowolframic |
Identificare | |
SMILES O[W](=O)(=O)O | |
Număr CAS | 7783-03-1 |
PubChem CID | 1152 |
Informații generale | |
Formulă chimică | H2WO4 |
Aspect | substanță galbenă |
Masă molară | 249,853 g/mol |
Proprietăți | |
Densitate | 5,59 g/cm3 |
Punct de topire | 100 °C |
Punct de fierbere | 1.473 °C |
Solubilitate în apă | |
insolubil | |
NFPA 704 | |
0 2 0 | |
Sunt folosite unitățile SI și condițiile de temperatură și presiune normale dacă nu s-a specificat altfel. | |
Modifică date / text ![]() |
Acidul wolframic este denumirea dată formei hidratate de trioxid de wolfram, WO3. Cea mai simplă formă a acidului wolframic este forma monohidrată, WO3·H2O, dar se cunoaște și cea dihidrată WO3·2H2O. Structura cristalului de WO3·H2O constă în grupuri de unități octaedrice de WO5(H2O), cu câte patru colțuri comune.[1] Formula sa poate fi scrisă și sub forma H2WO4.
Obținere
Acidul wolframic se obține în urma reacției dintre acizi tari și soluții de wolframați de metale alcaline:
De asemenea, acidul mai poate fi preparat și prin reacția dintre acidul carbonic și wolframatul de sodiu, sau prin simpla dizolvare a wolframului pur în peroxid de hidrogen.[2]
Folosindu-se același model, acidul se obține și prin reacția dintre wolframatul de calciu și acid clorhidric sau acid azotic concentrat:[3]
Referințe
- ^ Wells, A.F. (). Structural inorganic chemistry (ed. 5th). Oxford [Oxfordshire]: Clarendon Press. ISBN 0-19-855370-6.
- ^ Murau, P. C. (), Dissolution of Tungsten by Hydrogen Peroxide, Analytical Chemistry, pp. 1125–1126, doi:10.1021/ac60176a021
- ^ Georg Brauer: Handbuch der präparativen anorganischen Chemie. 3., ediție revizuită. Enke, Stuttgart 1981, ISBN 3-432-87823-0, S. 1566.