Xu Yun
Xu Yun | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 26. aug. 1840![]() Quanzhou (Fujian, Qing-dynastiet) | ||
Død | 13. okt. 1959![]() Zhenru Temple | ||
Beskjeftigelse | Bhikkhu ![]() | ||
Embete |
| ||
Nasjonalitet | Qing-dynastiet (–1911) Republikken Kina (1912–1949) Kina (1949–) | ||
Xu Yun på Commons |
Xu Yun eller Hsu Yun (forenklet kinesisk: 虚云; tradisjonell kinesisk: 虛雲; pinyin: Xūyún, «Tom sky»; født 26. august 1840[trenger referanse] i Fujian, død 13. oktober 1959) var en kinesisk lærer i chánbuddhisme (zen-), og regnes som en av de mest innflytelsesrike i sin tid, og som «en av de store gjenreisere av zen-buddhismen i moderne tid.».[1]
Sammen med Dalai Lama, Panchen Lama og storlamaen over Indre Mongolia ble han i 1953 ærespresident i den nyopprettelse kinesiske buddhistorganisasjonen.
Hans selvbiografi, som ble diktert til eleven Cén Xuélǚ i 1951, er utgitt i utdrag på norsk i antologien Zen, 2007. I samme bok finnes også noen av hans taler fra 1953 med tittelen «Meditasjonsuker i Jadebuddha-tempelet».
Referanser
- ^ Kilde for sitat og vurderinger er Halvor Eifrings innledning til Zen, 2007