Wolfgang Schwanitz
Wolfgang Schwanitz | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 26. juni 1930![]() Berlin | ||
Død | 1. feb. 2022[1][2]![]() Berlin | ||
Beskjeftigelse | Politiker, Hauptamtlicher Mitarbeiter des Ministeriums für Staatssicherheit ![]() | ||
Utdannet ved | Humboldt-Universität zu Berlin | ||
Parti | Sozialistische Einheitspartei Deutschlands | ||
Nasjonalitet | Tyskland Øst-Tyskland | ||
Utmerkelser | Fedrelandets fortjenstorden i bronse | ||
Wolfgang Schwanitz på Commons |
Wolfgang Schwanitz (født 26. juni 1930 i Berlin, død 1. februar 2022[3]) var en østtysk politileder. Han var den siste sjefen for Stasi i perioden 1989–1990. I motsetning til sin forgjenger Erich Mielke hadde han ikke tittelen «minister for statssikkerhet», men var «leder av Kontoret for nasjonal sikkerhet» (Amt für Nationale Sicherheit), som Stasi ble omdøpt til 17. november 1989.
Liv og virke
Bakgrunn
Wolfgang Schwanitz ble medlem av Freie Deutsche Jugend allerede ved grunnleggelsen av DDR. I 1950 ble han medlem av Gesellschaft für Deutsch-Sowjetische Freundschaft og i 1953 av Sozialistische Einheitspartei Deutschlands.
Arbeid i Stasi
Han jobbet for Stasi fra 1951, og studerte bl.a. ved Stasis høyskole hvor han fikk en doktorgrad for en avhandling om «bekjempelse av fiendtlige tendenser blant ungdommer» (Bekämpfung feindlicher Erscheinungen unter Jugendlichen).
Mellom februar 1974 og 1986 var han leder av Stasi-forvaltningen i Berlin, etter generalmajor Erich Wichert. I denne funksjon bekjempet han DDR-borgerrettsforkjempere som Bärbel Bohley, Vera Lengsfeld og Rainer Eppelmann. I oktober 1983 lot han deres protestaksjon mot atomvåpenopprustninger sabotere ved det at han «tilførte» dem til politiet. Han oppdaterte planene for Stasi ved en mulig okkupasjon av Vest-Berlin med detaljert eplaner blant annet for tolv regionale Stasi-stasjoner som skulle foreta arrestasjon, isolasjon eller internering av fiendlige krefter på grunnlag av utarbeidede dokumenter.[4]
I 1986 ble han utnevnt til Stasi-generalløytnant og arbeidet frem til november 1989 som stedfortreder for Stasi-sjefen Erich Mielke.
Etter at Erich Honecker var blitt tvunget til å trekke seg og Hans Modrow hadde dannet en ny regjering i DDR, ble Schwanitz utnevnt til ny leder for Stasi, som samtidig ble omdøpt fra «Ministeriet for statssikkerhet» til «Kontoret for nasjonal sikkerhet». Han ble også medlem av ministerrådet i DDR. «Kontoret for nasjonal sikkerhet» opphørte å eksistere 31. mars 1990.
Etter Tysklands samling
Etter Tysklands samling ble Schwanitz en av lederne i den organisasjonen «Gesellschaft zur Rechtlichen und Humanitären Unterstützung», som består delvis av Stasi-veteraner. 14. mars 2006 dominerte Schwanitz og 200 Stasi-veteraner massivt en podiumsdiskusjon om fremtiden til Gedenkstätte Berlin-Hohenschönhausen. Ved denne hendelsen ble Stasi-ofre hånet av de tidligere Stasi-ansatte, som bl.a. kalte varetektsfangene for «kriminelle» og «subversive elementer». Hendelsen vekket stor oppsikt i Tyskland.
Litteratur
- Wolfgang Schwanitz (utgiver), Die Sicherheit. Zur Abwehrarbeit des MfS, 2 Bd., edition ost, Berlin 2002, ISBN 3-360-01044-2
- Wolfgang Schwanitz (utgiver), Fragen an das MfS. Auskünfte über eine Behörde, edition ost, Berlin 2010, ISBN 978-3-360-01813-7
- Hubertus Knabe, Die Täter sind unter uns. Über das Schönreden der SED-Diktatur, Propyläen, Berlin 2007, ISBN 978-3549073025
Referanser
- ^ «Ehemaliger Stasi-General und Mielke-Nachfolger Schwanitz gestorben», verkets språk tysk[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Wolfgang Schwanitz ist tot», verkets språk tysk[Hentet fra Wikidata]
- ^ «ZEIT ONLINE | Lesen Sie zeit.de mit Werbung oder im PUR-Abo. Sie haben die Wahl.». www.zeit.de. 2. februar 2022. Arkivert fra originalen 3. februar 2022. Besøkt 5. februar 2022. «Wolfgang Schwanitz machte Karriere bei der Stasi, später leitete er deren Nachfolgebehörde. Grund zur Reue sah er nicht. Nun ist er im Alter von 91 Jahren gestorben.»
- ^ Hubertus Knabe: Die Täter sind unter uns. Über das Schönreden der SED-Diktatur. Berlin 2008, s. 280ff.