Thomas Edward Gullickson
Thomas Edward Gullickson | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 14. aug. 1950![]() Sioux Falls | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest (1976–) ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Gregoriana | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Thomas Edward Gullickson på Commons |
Thomas Edward Gullickson (født 14. august 1950 i Sioux Falls i Sør-Dakota i USA) er en katolsk erkebiskop tilknyttet det pavelige diplomati. Etter tjeneste på tre kontinenter ble han nuntius - pavelig ambassadør - til tolv karibiske øystater, så til Ukraina, og til sist til Sveits og Liechtenstein.
Liv og virke
Bakgrunn
Thomas Edward Gullickson kommer fra en amerikansk melting pot-familie. Da hans far møtte hans mor endte det med at han konverterte til hennes katolske tro. Thomas var den eldste av deres åtte barn. Slektsrøttene var fra Norge, Irland (både protestantisk og katolsk) og Tyskland.[1]
Prest
Thomas Gullickson ble etter de prestelige filosofi- og teologistudier presteviet den 27. juni 1976 i sin hjemby, som er bispesete. Ordinerende biskop var Lambert Anthony Hoch. I 1985 tok han doktorgrad i kirkerett ved det pavelige universitet Gregoriana med dissertasjonen The diocesan bishop. Moderator and sponsor of the ministry of the word. A comparative study of Tridentine legislation and the 1983 code of canon law.
Pavelig diplomat
Gullickson begynte den 1. mai 1985 i Den hellige stols diplomatiske tjeneste og virket først i tur og orden i Rwanda, Østerrike, Tsjekkoslovakia, Jerusalem/Israel og Tyskland. Man ble monsignore 30. juni 1986[2] og prelat 21. november 1997.[3]
Nuntius til land i Karibia, erkebiskop
Den 2. oktober 2004 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titularerkebiskop pro hac vice av Polymartium og til apostolisk nuntius for Trinidad og Tobago, Bahamas, Dominica, St. Kitts og Nevis og St. Vincent og Grenadinene. Han mottok bispevielsen av erkebiskop Giovanni Lajolo, sekretær i Statssekretariatet, den 15. desember samme år; medkonsekrerende biskoper var Robert James Carlson og Paul Vincent Dudley. Samme dag ble han bestilt til nuntius for Trinidad og Tobago, Antigua og Barbuda, Barbados, Bahamas, Dominica, Grenada, Guyana, Jamaica, St. Kitts og Nevis, St. Lucia, St. Vincent og Grenadinene, såvel som Surinam. Han var tillike apostolisk delegat til Antilles Episcopal Conference.
Nuntius til Ukraina
Pave Benedikt XVI kalte ham 21. mai 2011 til apostolisk nuntius i Ukraina. Han tok over etter erkebiskop Ivan Jurkovič som var blitt utnevnt til nuntius til Russland 19. februar 2011.[4] Etter desidert og markant pro-ukrainske ytringer i offentligheten ble han før vanlig termin flyttet fra denne posten.[5]
Nuntius til Sveits
Den 5. september 2015 utnevnte Pave Frans ham til apostolisk nuntius i Sveits og i Liechtenstein med sete i Bern.[6]
Gullickson bekjentgjorde i oktober 2020 at han ville gå av i slutten av 2020 og flytte til Sioux Falls.[7] Pave Frans innvilget hans aldersbetingede fratreden den 31. desember 2020.[8]
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
- Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
- Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
- Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
- Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
- Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) *1621
- Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
- Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
- Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
- Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
- Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
- Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
- Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
- Pave Leo XII (1760-1829) *1794
- Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
- Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
- Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
- Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
- Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
- Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
- Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
- Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
- Kardinal Giovanni Lajolo (1935-) *1989
- Erkebiskop Thomas Edward Gullickson[9]
Thomas Gullickson som blogger
- Island Envoy (2006–2011)
- Deo Volente Ex Animo (2011–2015)
- ad montem myrrhae (2015– )
Referanser
- ^ Daniel Blackmen: U.S. Prelate Reflects on His 40-Year Vocation, National Catholic Reporter, 13. september 2016, lest 22. september 2019.
- ^ Annuario Pontificio per l’anno 1996, Città del Vaticano 1996, s. 2197.
- ^ Diarium Romanae Curiae, AAS 90 (1998), n. 5, d. 357.
- ^ «Vatican names new ambassador to Russia». Interfax-religion.com. 21. februar 2011.
- ^ Fabienne Riklin: Der neue Papst-Botschafter spaltet die katholische Schweiz, Schweiz am Sonntag av 31. januar 2016 (online-versjon av 30. januar)
- ^ http://press.vatican.va/content/salastampa/it/bollettino/pubblico/2015/09/05/0647/01406.html#nun. Manglende eller tom
|tittel=
(hjelp) - ^ «U.S. archbishop, nuncio to Switzerland, announces retirement». Crux. Catholic News Service. 30. oktober 2020.
- ^ «Rinunce e nomine, 31.12.2020» (pressemelding) (italiensk). Holy See Press Office. 31. desember 2020.
- ^ catholic-hierarchy.org gull, lest 11. mars 2021