Sigurd Frisvold
Sigurd Frisvold | |||
---|---|---|---|
Født | 5. juli 1947[1]![]() Kristiansund[2] | ||
Død | 29. nov. 2022[3][1]![]() | ||
Beskjeftigelse | Arméoffiser ![]() | ||
Embete |
| ||
Akademisk grad | Cand.mag.[4] | ||
Utdannet ved | Krigsskolen | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Gravlagt | Vestre gravlund[1] | ||
Medlem av | Norges Tekniske Vitenskapsakademi | ||
Utmerkelser | 10 oppføringer Finlands løves orden Kommandør med stjerne av St. Olavs Orden Forsvarsmedaljen med laurbærgren Hærens vernedyktighetsmedalje med tre stjerner Storkorskommandør av Nordstjerneordenen Storoffiser av Den nasjonale fortjenstorden 1. klasse av Ørnekorsets orden Kommandørkors av Republikken Polens fortjenstorden Multinational Force and Observers Medal Minnemedaljen for fremme av Latvias medlemskap i NATO | ||
Våpenart | Hæren | ||
Militær grad | General |
Sigurd Frisvold (1947–2022) var en norsk offiser (general) som var Norges forsvarssjef fra 1999 til 2005.[5][6]
Liv og virke
Frisvold tok sin utdannelse i Hæren, i tillegg var han cand.mag. med fagkrets historie, statsvitenskap og samfunnskunnskap.[7] Han startet sin militære karriere ved befalskolen for infanteriet i Sør Norge i 1966 før han gikk ut av krigsskolen i 1970. Han hadde deretter en rekke sjefsjobber i Forsvaret. Han var blant annet sjef for 2. bataljon i Brigaden i Nord-Norge i perioden 1987–1989, stabssjef i 6. divisjon i perioden 1989–1990 og stabssjef ved Forsvarskommando Nord-Norge i 1991. I perioden 1994–1995 var han sjef for Troms Landforsvar og deretter sjef 6. divisjon 1995–1996. Etter en periode som sjef for Forsvarskommando Sør-Norge i perioden 1996–1999, tok Frisvold over som forsvarssjef etter Arne Solli 30. april 1999.[8] Hans tid som forsvarssjef var preget av reorganisering av Forsvaret og nedlegging av avdelinger og leirer, samt innføring av nye administrative tiltak, blant annet innføringen av logistikkelementet regional støttefunksjon.[9]
I desember 2004 varslet Frisvold at han ville gå av som forsvarssjef etter at han hadde vært sykemeldt flere ganger det siste året. Sverre Diesen ble utnevnt som hans etterfølger.[10]
Utmerkelser
Frisvold mottok en rekke norske og utenlandske ordener og dekorasjoner:
- Kommandør med stjerne av Sankt Olavs Orden 2000, kommandør 1997
- Forsvarsmedaljen med laurbærgren 1996
- Forsvarsmedaljen 1992
- Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner
- Vernedyktighetsmedaljen 1982
- Storkorskommandør av den svenske Nordstjerneordenen 2003
- 1. klasse av den estiske Ørnekorsets orden 2004
- Storkors av Finlands løves orden 2000
- Storoffiser Den nasjonale fortjenstorden, Frankrike, 2002
- Kommandør av Republikken Polens fortjenstorden 2001
- MFO-medaljen (Multinational Force and Observer-medaljen) 1984
- Minnemedaljen for fremme av Latvias medlemskap i NATO
- Det frivillige Skyttervesens fortjenstmedalje
- Det militære marsjmerke
- Det militære skimerke
- Norges idrettsforbunds idrettsmerke
- KNBLO-medaljen
Referanser
- ^ a b c «Minneside for Sigurd Frisvold», verkets språk bokmål, besøkt 2. desember 2022[Hentet fra Wikidata]
- ^ Fredrik Sveen, «Sigurd Frisvold er død», utgitt 2. desember 2022, besøkt 2. desember 2022[Hentet fra Wikidata]
- ^ NRK Nyheter, Philippe Bédos Ulvin, «Tidligere forsvarssjef Sigurd Frisvold er død», utgitt 2. desember 2022[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.dagbladet.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ Tidligere forsvarssjef Sigurd Frisvold er død - NRK 2. desember 2022
- ^ Eirik Kristoffersen: Sigurd Frisvold (1947-2022) - Minneord i Aftenposten 16. desember 2022
- ^ EGEBERG, KRISTOFFER (10. desember 2004). «Et liv som kriger». dagbladet.no (norsk). Besøkt 3. desember 2022.
- ^ Forsvarsdepartementet (20. november 1998): Generalløytnant Sigurd Frisvold blir forsvarssjef. Pressemelding fra regjeringen Bondevik I.
- ^ Ulvin, Philippe Bédos (2. desember 2022). «Tidligere forsvarssjef Sigurd Frisvold er død». NRK. Besøkt 3. desember 2022.
- ^ NRK (18. januar 2005): Frisvold ville gå - Devold sier nei. NRK
Eksterne lenker
Wikiquote: Sigurd Frisvold – sitater
- v
- d
- r
- Otto Ruge (1940)
- Wilhelm von Tangen Hansteen (1942–1944)
- kronprins Olav (1944–1945)
- Otto Ruge (1945)
- Elias Corneliussen (1946)
- Halvor Hansson (1946)
- Ole Berg1 (1946–1955)
- Finn Lambrechts1 (1955–1956)
- Bjarne Øen1 (1957–1963)
- Folke Hauger Johannessen (1964–1972)
- Herman Fredrik Zeiner-Gundersen (1972–1977)
- Sverre B. Hamre (1977–1982)
- Sven Aage Hauge (1982–1984)
- Fredrik Bull-Hansen (1984–1986)
- Vigleik Eide (1987–1989)
- Torolf Rein (1989–1994)
- Arne Solli (1994–1999)
- Sigurd Frisvold (1999–2005)
- Sverre Diesen (2005–2009)
- Harald Sunde (2009–2013)
- Haakon Bruun-Hanssen (2013–2020)
- Eirik Kristoffersen (2020–)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Flag_of_the_Norwegian_Chief_of_Defence.svg/50px-Flag_of_the_Norwegian_Chief_of_Defence.svg.png)