Sadako Ogata
Sadako Ogata | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 16. sep. 1927[1][2]![]() Tokyo | ||
Død | 22. okt. 2019[3][4][1]![]() Tokyo | ||
Beskjeftigelse | Statsviter, diplomat, professor ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | 7 oppføringer Georgetown University Law Center University of California, Berkeley Catlin Gabel School Universitetet i Tokyo Georgetown University Edmund A. Walsh School of Foreign Service Sacred Heart School | ||
Ektefelle | Shijūrō Ogata | ||
Barn | Atsushi Ogata | ||
Nasjonalitet | Japan Keiserriket Japan (–1947) | ||
Utmerkelser | 19 oppføringer Kommandør av Æreslegionen Stort fortjenstkors av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden Kommandørdame av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden Den japanske Kulturordenen (2003) Ramon Magsaysay-prisen (1997) Félix Houphouët-Boigny-fredsprisen (1995) Indira Gandhi-prisen (2001) Four Freedoms Award - Freedom from Want Philadelphia Liberty Medal International Rescue Committees Freedom Award (1995) Delta-prisen for global forståelse Hessischer Friedenspreis (2011) Person med spesielle fortjenester innen kultur (2001) Vennskapsordenen Ordenen O.R. Tambos følgesvenner Æresdoktor ved Vrije Universiteit Brussel (1999)[5] Danakerordenen Global Citizen Awards (2012)[6] Q126416230 (1999)[7] | ||
Arbeidssted | International Christian University Sophia-universitetet | ||
Fagfelt | Internasjonal politikk, hjelpearbeid | ||
Sadako Ogata på Commons |
Sadako Ogata (緒方 貞子 Ogata Sadako, opprinnelig slektsnavn Nakamura, født 16. september 1927 i Tokyo, død 22. oktober 2019 samme sted) var en japansk statsviter og diplomat. Hun var FNs høykommissær for flyktninger fra 1991 til 2000.
Biografi
Bakgrunn
Hun kom fra en diplomatfamilie og hadde en søster (som ble operasanger) og en bror.[8] Faren var karrierediplomaten Toyoichi Nakamura, som, blant annet, var japansk ambassadør til Finland.[9] Moren var datter av utenriksminister Kenkichi Yoshizawa og barnebarn av statsminister Inukai Tsuyoshi, som ble myrdet da Sadako var fire år gammel.
Ogata bodde en stund sammen med familien i San Francisco i California og Portland i Oregon, der hun begynte på skolen.[8] Familien bodde også i Guangdong, Kina, og i Hongkong.[10]
Hun startet sin høyere utdannelse ved det katolske kvinneuniversitetet Det Hellige Hjerte-universitetet (Seishin Joshi Daigaku) i Tokyo, der hun tok en bachelorgrad i engelsk litteratur.[10] Deretter fortsatte hun sine studier ved det katolske Georgetown University i USA med et Rotary-stipend.[10] I 1963 tok hun doktorgrad i statsvitenskap ved University of California, Berkeley,[11] med en avhandling om politikken bak grunnleggelsen av Manchukuo, som analyserte årsakene til den japanske invasjon av Kina og den andre kinesisk-japanske krig.
I 1960 giftet hun seg med Shijuro Ogata (1927–2014) (sønn av Taketora Ogata) som skulle bli en av direktørene i Japans bank og senere visepresident av Japans utviklingsbank. Etter bryllupet endret hun navn til Sadako Ogata. Etter at de giftet seg bodde de en stund i Osaka og London.[8] De hadde to barn: en sønn, Atsushi, og en datter, Akiko.[8]
Karriere
Ogata startet deretter i 1965 som dosent ved International Christian University og fortsatte sin karriere som professor i internasjonal politikk ved det katolske Sophiauniversitetet i Tokyo.
Mellom 1978 og 1979 var Ogata spesialutsending og befullmektiget minister ved Japans delegasjon ved FN, etter at hun hadde vært minister der fra 1976 til 1978.[12]
Fra 1976 tjenestegjorde Ogata ved Japans permanente FN-misjon. I årene 1982 til 1985 var hun Japans representant i FNs menneskerettighetskommisjon.[12]
Mellom 1982 og 1985 var hun Japans representant ved FNs menneskerettighetskommisjon.[13]
Hun var FNs høykommissær for flyktninger fra 1991 til 2000.[12]
Mellom 2003 og 2012 var Ogata leder for Japans offisielle bistandsorgan JICA.[14]
Ogata ble i 2001 utnevnt til kommandør med stjerne av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.[15] I 2000 ble Ogata tildelt Seouls' fredspris, og i 2010 ble hun utnevnt til storfølgesvenn av den sørafrikanske Ordenen O. R. Tambos følgesvenner.
Referanser
- ^ a b Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id ogata-sadako, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ FemBio-Datenbank, FemBio-ID 21072, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Agencia EFE, «Fallece la extitular de ACNUR Sadako Ogata, a los 92 años», utgitt 29. oktober 2019, besøkt 31. oktober 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ Kyodo, «Japan's Sadako Ogata, ex-U.N. high commissioner for refugees, dies at 92», utgitt 29. oktober 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ cavavub.be[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.atlanticcouncil.org[Hentet fra Wikidata]
- ^ Journal officiel de la République française, legifrance.gouv.fr[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d Times, Andrew H. Malcolm Special to The New York (2. april 1976). «From Japan to the U.N., a Liberated Woman». The New York Times (engelsk). ISSN 0362-4331. Besøkt 31. oktober 2019.
- ^ Yamaguchi, Mari. «Sadako Ogata, leader of U.N. refugee agency, dies at 92». Washington Post (engelsk). Besøkt 31. oktober 2019.
- ^ a b c Rich, Motoko (29. oktober 2019). «Sadako Ogata, First Woman to Lead U.N. Refugee Agency, Dies at 92». The New York Times (engelsk). ISSN 0362-4331. Besøkt 31. oktober 2019.
- ^ «Japan's Sadako Ogata, First Female U.N. Refugee Chief, Dies at 92». Reuters. 29. oktober 2019. Besøkt 31. oktober 2019.
- ^ a b c «Biography of Mrs. Sadako Ogata». www.un.org. Besøkt 24. juli 2019.
- ^ «Sadako Ogata». Brookings (engelsk). 22. juli 2015. Besøkt 20. september 2019.
- ^ «Sadako Ogata | About JICA | JICA». www.jica.go.jp. Arkivert fra originalen 17. september 2017. Besøkt 20. september 2019.
- ^ Norges statskalender, 2008.
Eksterne lenker
- FN – Biography of Mrs. Sadako Ogata (engelsk) Besøkt 9. november 2009