Poreč
Poreč | |||
---|---|---|---|
| |||
Land | ![]() | ||
Fylke | Istria fylke | ||
Postnummer | 52440 | ||
Retningsnummer | 052 | ||
Areal | 142 km² | ||
Befolkning | 12 000 (2001) | ||
Bef.tetthet | 84,51 innb./km² | ||
Høyde o.h. | 29 meter | ||
Nettside | www | ||
Posisjonskart ![]() ![]() Poreč Poreč (Kroatia) | |||
![]() Poreč 45°13′38″N 13°35′43″Ø | |||
Poreč på Commons |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/Croatia_Porec_Decumanus_BW_2014-10-08_11-33-24.jpg/250px-Croatia_Porec_Decumanus_BW_2014-10-08_11-33-24.jpg)
Poreč er en by i Kroatia på vestkysten av Istria om lag 45 km nordvest for byen Pula. Byen har om lag 12 000 innbyggere – mens hele Porecregionen utgjør 17460 innbyggere (2001). Byens basislika har vært ført opp på FNs verdensarvsliste siden 1997.
Historie
Byen ble opprettet av Romerne ca. 100 f.kr etter deres seier over lokalbefolkningen. Under Keiser Tiberius ble området kolonialisert under navnet Colonia Iulia Parentium.[1]
I år 593 kom Poreč under Det bysantinske riket. På denne tiden ble Euphrasiusbasilikaen oppført. Omtrent ved år 788 havnet byen under frankernes innflytelse. I 1267 erobret Republikken Venezia byen og beholdt herredømmet frem til 1797, da byen ble erobret av Napoleon I.
Byen ble en del av Østerrike-Ungarn i 1814, og etter dobbeltmonarkiets fall i 1918 ble den en del av Italia. Fra 1920 til 1943 var byen en del av det selvstendige Kroatia – men ble innlemmet i [Jugoslavia] etter krigens slutt og frem til 1991.
Byen
Poreč ligger på en liten (ca. 400 m lang og 200 m bred) halvøy og har et areal på ca. 142 km². Byen har en 37 km lang kystlinje som strekker seg fra Mirnafloden i nærheten av Novigrad til Funtana og Vrsar i sør.
Poreč er en by med naturbegivenheter, parker, planter og blomster. Furu- og eiketrær vokser langs kysten med små halvøyer og bukter. På den ene siden er det innland, og på andre siden er havet, med små øyer. Blant attraksjonene finner man øya St. Nikola
Byens sentrum er et område rundt den gamle romerske gaten Dekumanska mellom Marafor i vest og Trg Slobade (Frihetstorget) med kirken Gospe i øst.
Byen har et eget bymuseum "Native Museum of Poreč". Havnebyen er et populært turistmål og har egen båtforbindelse med Venezia.
Turisme
Turismen i Poreč startet på midten av 1800-tallet da det østerrikske dampskipselskapet Lloyd åpnet en turistlinje til byen. Det eldste hotellet i byen er Riviera som ble bygd i 1910.
Idag er mye av turistvirksomheten knyttet til den 37 km lange kystlinjen fra elven Mirna og den dype Lim-dalen. I sør finner man større turistsentre som Plava Laguna (Den blå lagunen), Zelena Laguna (Den grønne lagunen), Bijela Uvala (White Cove) og Brulo. I nord finner man sentre som Materada, Červar Porat, Ulika og Lanterna. I høysesongen kan antallet turister overstige 120 000.
Porečs historie finner man i byesenteret, i museer og gallerier som man finner i hus og palasser. Utenfor høysesongen tar byen imot mange besøkende fra Kroatia, Slovenia, Østerrike og Italia. Byen har en rekke sportsarenaer som brukes på helårlig basis. Under den kroatiske frigjøringskrigen (1991–1995) ble disse bygningene brukt til internflyktninger. Under håndball VM for menn i 2009 ble deler av turningen (gruppespill) gjennomført i byen.
St. Euphrasius basilikaen
Basilikaen i Poreč er et av Europas best bevarte eksempler på tidlig kristen arkitektur. Den første basilikaen ble reist i midten av det fjerde århundre og var dedikert til Saint Maurus av Parentium. Gulvmosaikken er fremdeles bevart i tilknytning til basilikaen.
Dagens basilika ble bygd i det sjette århundre mens Biskop Euphrasius regjerte. Den ble påbegynt i år 553. Det mest spesielle ved basilikaen er all mosaikken som stammer fra det 6 århundre og blir regnet som blant de fineste eksempler på bysantinsk kunst i verden[2]
Referanser
Eksterne lenker
- (hr) Offisielt nettsted
- (en) Poreč – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Poreč – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Porecs turistkontor Arkivert 30. august 2008 hos Wayback Machine.
St. Euphrasius basilikaen presentert på UNESCOs liste