Maria de Sousa
Maria de Sousa | |||
---|---|---|---|
Født | 17. okt. 1939[1]![]() Lisboa[2] | ||
Død | 14. apr. 2020[2][3]![]() Lisboa[2] | ||
Beskjeftigelse | Immunolog ![]() | ||
Utdannet ved | University of Glasgow (1994–1997) (akademisk grad: ph.d.)[4] | ||
Nasjonalitet | Portugal | ||
Utmerkelser | Storoffiser av Infante Dom Henriks orden[5] Storoffiser av Santiago av sverdets orden[5] Storkors av Santiago av sverdets orden[5] Mulheres na Ciência (2016)[6] |
Maria de Sousa (født 17. oktober 1939 i Lisboa i Portugal, død 14. april 2020 i bydelen Arroios i Lisboa) var en portugisisk medisinsk forsker, lege, immunolog, dikter og forfatter.
Biografi
Hun ble en internasjonalt anerkjent forsker med en stor vitenskapelig produksjon: Hun var i 1966 den første som beskrev thymus-avhengige (eller T-celle) områder, en fundamental oppdagelse for kartleggelsen av perifere lymfoide organer; hun utmyntet uttrykket «ecotaxis» i 1971 for å beskrive det fenomen at celler av forskjellige opphav migrerer til og organiserer seg selv i helt spesifikke lymfoide områder.[7] I 1980-årene fokuserte hun på studier av arvelig hemokromatose, en genetisk sykdom med overmetning av jern, med overhyppig forekomst nord i Portugal.[8]
de Sousa var også dikter spilte piano.[9]
Hun døde i Lisboa 14. april 2020[10] av covid-19, etter en uke i intensivavdelingen på Hospital de São José.[8]
Publikasjoner i utvalg
- Parrott, DMV, de Sousa, MAB, and East, J. "Thymus dependent areas in the lymphoid organs of neonatally thymectomized mice". J. Exp. Med.; l23: 191–1966.
- Parrott, DMV and De Sousa, MAB. "Changes in thymus-dependent areas of lymph nodes after immunological stimulation". Nature, 212: 1316-,1966.
- De Sousa, MAB, Parrott, DMV and Pantelouris. "Lymphoid tissues in mice with congenital aplasia of the thymus". Clin.exp.Immunol. 4: 637-,1969.
- Sousa, MD "Kinetics of distribution of thymus and marrow cells in peripheral organs of the mouse – Ecotaxis". Clin.exp.Immunol. 9: 371-,1971.
- Broxmeyer, HE, Smithyman, A, Eger, RR, Meyer, PA and De Sousa, M. "Identification of Lactoferrin as granulocyte derived inhibitor of colony stimulating activity production". J. Exp. Med. 148: 1052–1067, 1977.
- Dörner, M., Silverstone, A., Nishyia, K.,de Sostoa, A.,Munn, G and De Sousa, M. "Ferritin synthesis by Human T lymphocytes". Science, 209: 1019–1021.
- De Sousa M., Reimão, R., Lacerda, R., Hugo, P. and Kaufman. S. "Iron overload in ß2 microglobulin deficient mice". Immunol. Lett. 39: 105–111. 1994.
- Santos, M., Schilham, MW, Rademakers, LHPM, Marx, JJM, de Sousa, M. and Clevers, H. "Defective iron homeostasis in beta 2-microglobulin knockout mice recapitulates Hereditary Hemochromatosis in man". J.Exp.Med, 184: 1975–1985. 1996.
- De Almeida SF, Carvalho IF, Cardoso CS, Cordeiro JV, Azevedo JE, Neefjes J, De Sousa M. (2005) "HFE crosstalks with the MHC class I antigen presentation pathway". Blood 106:971-7.
- De Sousa, M. 2011. "An outsider's perspective-ecotaxis revisited: an integrative review of cancer environment, iron and immune system cells". Integr. Biol., 3, 343–349.
- Hoshino A, Costa-Silva B, Shen TL, et al. (2015). "Tumour exosome integrins determine organotropic metastasis". Nature 527(7578):329-35. Epub 2015 Oct 28.
Referanser
- ^ www.publico.pt[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c www.publico.pt[Hentet fra Wikidata]
- ^ IdRef, oppført som Maria De Sousa, IdRef-ID 171118847[Hentet fra Wikidata]
- ^ orcid.org, besøkt 11. februar 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c www.ordens.presidencia.pt[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.cienciaviva.pt[Hentet fra Wikidata]
- ^ Duarte, Delfim. «Ever-changing homes». Porto Biomedical Journal. 4 (2): e33. PMC 6726294
. doi:10.1016/j.pbj.0000000000000033.
- ^ a b «Professor Maria de Sousa passed away». Instituto de Investigação e Inovação em Saúde (i3S), University of Porto. Besøkt 16. april 2020.
- ^ «Obituary - Maria de Sousa, (1939-2020)». SPI | Sociedade Portuguesa de Imunologia (engelsk). 9. juni 2020. Besøkt 5. september 2020.
- ^ Minder, Raphael (2. juli 2020). «Maria de Sousa, Leading Portuguese Scientist, Dies at 80». The New York Times (engelsk). Besøkt 5. september 2020.