Larsens åpning
a | b | c | d | e | f | g | h | ||
8 | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | 8 | |||||||
7 | 7 | ||||||||
6 | 6 | ||||||||
5 | 5 | ||||||||
4 | 4 | ||||||||
3 | 3 | ||||||||
2 | 2 | ||||||||
1 | 1 | ||||||||
a | b | c | d | e | f | g | h |
Larsens åpning (også kalt Nimzowitsch/Larsen-angrepet eller dronningfløy-fianchetto) er en sjakkåpning som defineres av åpningstrekket
- 1.b3 (diagram 1).
Den er oppkalt etter den danske stormesteren Bent Larsen som ble inspirert til å spille dette av den latviske og danske spilleren Aaron Nimzowitsch, som ofte spilte 1.Sf3 fulgt av 2.b3, en variant som gjerne kalles Nimzowitsch-Larsen angrepet (se nedenfor under hovedvarianter).
Åpningstrekket 1.b3 gjør klar for fianchetto-utvikling av løperen på c1, der den vil kjempe om sentrumsfelt og peke mot svarts kongefløy. Likevel er 1.b3 ikke like populært som 1.g3 (Benkös åpning), som også forbereder en rask kort rokade. Ifølge databasen ChessBase er 1.b3 det sjette mest populære åpningstrekket, mens 1.g3 på femteplass er om lag tre ganger vanligere.
Bent Larsen hadde flere gode resultater i begynnelsen med denne åpningen, men gikk på en smell i 1970 under lagkampen Sovjetunionen mot resten av verden. Da tapte Larsen mot Boris Spasskij i kun 17 trekk, et svært raskt tap, spesielt når man spiller hvit. Larsen gikk på enda et tap mot Rosendo Balinas i Manila i 1975.
I åpningsleksikonet «Encyclopedia of Chess Openings» utgjør Larsens åpning kode A01.
Hovedvarianter
a | b | c | d | e | f | g | h | ||
8 | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | 8 | |||||||
7 | 7 | ||||||||
6 | 6 | ||||||||
5 | 5 | ||||||||
4 | 4 | ||||||||
3 | 3 | ||||||||
2 | 2 | ||||||||
1 | 1 | ||||||||
a | b | c | d | e | f | g | h |
Svart har flere mulige svartrekk,
- 1...e5 (moderne variant) er det vanligste, da det setter krav på sentrum og demmer opp den lange a1-h8 diagonalen.
- 1...d5 (klassisk variant) er det nest vanligste, trekket setter krav på sentrum samtidig som svart bevarer muligheten til å sette sin løper på g7 til å opponere hvits løper på b2.
- 1...Sf6 (indisk variant) er et naturlig utviklingstrekk uten at man binder seg til en bestemt bondeformasjon med en gang.
- 1...c5 (engelsk variant) bevarer muligheten for å spille ...d5, eller ...d6 fulgt av ...e5, f.eks. 2.Lb2 d6 3.Sf3 e5.
I tillegg finnes følgende varianter i ECO-listen:
- 1...f5 (hollandsk variant)
- 1...b5 (polsk variant)
- 1...b6 (symmetrisk variant)
Nimzowitsch/Larsen-angrepet kan også oppstå som en transponering fra en av Reti-åpningene (A06), og viser seg da slik:
- 1. Sf3 d5
- 2. b3 (diagram 2).