Hardy Brown
Hardy Brown | |
---|---|
| |
Nr. 25, 73, 33, 37, 34 | |
Posisjon: Linebacker | |
Informasjon | |
Født: 8. mai 1924 | |
Fødested: Childress | |
Død: 8. november 1991 (67 år) | |
Dødssted: Stockton![]() | |
Høyde: 1,83 meter | Vekt: 88 kg |
Karriereinformasjon | |
College: Tulsa | |
NFLs draft: 1947 / Runde: 12 / Pick 104 | |
Laghistorie | |
| |
Karrierehøydepunkter og Priser | |
| |
Spillerstatistikk på PFR | |
Hardy Brown (født 8. mai 1924 i Childress i Texas, død 8. november 1991 i Stockton i California) var en linebacker i amerikansk fotball som spilte i National Football League (NFL), All-America Football Conference (AAFC) og American Football League (AFL). Han spilte college football på University of Tulsa og senere profesjonelt for San Francisco 49ers, Washington Redskins Denver Broncos. Han var en av kun to spillere som spilte i AAFC, NFL og AFL (den andre var Ben Agajanian).[1]
Biografi
Da Brown var fire år var han vitne til hans fars mord. Han ble deretter sendt med sine brødre og søstre til Texas Masonic Home, et barnehjem for etterlatte etter frimurere i Fort Worth i Texas.[2] Der ble Brown kjent med Tex Coulter.[3] Brown var en utmerket amerikansk fotballspiller da han spilte for Mighty Mites, og ledet dem til semifinale i delstaten som senior. Han vervet seg deretter til United States Marine Corps, hvor han var en paramarine under andre verdenskrig før han spilte college football for Tulsa Golden Hurricane og senere profesjonelt.[4] Brown ble kjent som en av de tøffeste forsvarsspillerne i idretten og slo flere motspillere bevisstløse med skuldertaklingen sin.[5] Los Angeles Rams skal ha tilbudt en dusør på $500 til de som klarte å takle ham ut av kampen, og skulderputene hans ble en gang sjekket før en kamp for å være sikre om at han ikke hadde metallplater sydd inn i dem. Ryktet hans var såpass skremmende at da den fremtidige Hall of Fame quarterbacken Bob Waterfield ble påkjørt var det første han sa «I didn't know that Hardy Brown was in town.»[6]
Hall of Famer Art Donovan hadde dette å si om Brown: «How about San Francisco's Hardy Brown; ever heard of him? He was one tough bastard. I can't count how many people Hardy put in the hospital. His style was an intent to maim. He had this knack, this technique of slamming a shoulder into a running back's face; to this day I don't know how he did it. He was like a snake uncoiling. He'd get under your chin and, bang, you'd be seeing stars. Ball carriers looked for Hardy, rather than an opening, coming around that corner.»[7]
Brown døde 1991 i et psykiatrisk sykehus etter å ha blitt diagnostisert med demens,[8] emfysem og artrose i sin høyre skulder (takleskulderen) som var så krafti at han ikke kunne løfte armen for å klø seg i hodet.[1]
På NFLs «Top 10» var Hardy rangert som #5 på topplisten over «The Most Feared Tacklers of All Time».[9]
Referanser
- ^ a b Cavanaugh, Jack (2008). Giants Among Men. Random House. s. 54. ISBN 978-1-4000-6717-6.
- ^ Donahue, Ben (5. oktober 2021). «The Life And Career Of Hardy Brown (Complete Story)». Pro Football History (engelsk). Besøkt 4. januar 2024.
- ^ Cavanaugh, Jack (2008). Giants Among Men. Random House. s. 52. ISBN 978-1-4000-6717-6.
- ^ «The hardest hitter: Hardy Brown – Denver Broncos History». DenverBroncos.com (engelsk). Besøkt 4. januar 2024.
- ^ Schalter, Ty (1. september 2011). «How and Why the NFL Transitioned from Football to Two-Hand Touch». Bleacher Report (engelsk). Besøkt 4. januar 2024.
- ^ «NFL 100 – Hardy Brown». RayOnSports.com (engelsk). Besøkt 4. januar 2024.
- ^ Donovan, Arthur (1987). Fatso: Football When Men Were Really Men. s. 161. ISBN 0-688-07340-9.
- ^ Daly, Dan (24. august 2014). «The most dangerous player who ever buckled a chinstrap». Pro Football Daly (engelsk). Besøkt 4. januar 2024.
- ^ Cavanaugh, Jack (2008). Giants Among Men. Random House. s. 67. ISBN 978-1-4000-6717-6.
- v
- d
- r
- Vic Schwall
- John Cannady
- Nelson Greene
- Bob Davis
- Duke Iversen
- Frank Muehlheuser
- John Novitsky
- Fred Mullis
- Robert Hoernschemeyer
- Hardy Brown
- Bill Hachten
- Herschel (Ug) Fuson
- John Fallon
- Bob Orlando
- Frank Pulattie
- Dick Brinkley
- Frank Guess
- Tom Landry
- Joe Ponsetto
- Art Donovan
- Hal Shoener
- Bill Moll
- Dick Thomas
- Ralph Stewart
- George Bibighaus
- Jim Carrington
- Claude Harrison
- John Wright
- Bill Schuler
- Don Clayton