Fingalshula
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/02/Fingal_entrance.jpg/250px-Fingal_entrance.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/Fingal_bauta.jpg/250px-Fingal_bauta.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a5/Fingal_painting.jpg/250px-Fingal_painting.jpg)
Fingalshula er ei stor hule som ligger i fjellsiden ved Tennfjord i Gravvik i Nærøysund kommune. Inngangspartiet ligger ved et platå oppe i kløfta mellom bergryggene. Inngangen til hula befinner seg ca. 150 moh. Den ligger ved foten av en ca. 30 meter høy, loddrett bergvegg som leder opp til toppen av fjellet Ramntind (182 moh.). I 1961 oppdaget en representant fra lokalbefolkningen, Trygve M. Johansen, hulemalerier i Fingalshulen. Tidligere var det bare oppdaget hulemalerier ett annet sted i Norge, i Solsemhula på Leka i 1912. Funnet i Gravvik førte til at arkeolog Sverre Marstrander dokumenterte funnet sommeren 1963.
Hula går 115 meter inn i fjellet. Største høyde i hula er 20 meter og største bredde er 15 meter. På veg innover i hula møter man på en stor spiss steinblokk som ligner på en bauta. Den ruver 5 meter i høyden og er 4,5 meter bred. I hula er det 4 felt med hulemalerier, et på bautaen, to nesten halvveis inn og et helt innerst. Hulemaleriene forestiller menneskefigurer og enkelte dyrefigurer. Ca. førti av figurene forestiller mennesker, mens fire av dem virker dyreliknende. Hulemaleriene er datert tilbake til mellom ca. 1500 f.Kr. og 1000 f.Kr. Hula ble kartlagt av Vitenskapsmuseet i Trondheim i 1962 og 1963. Marstrander registrerte da 21 hulemalerier. I 2004-2005 var det nye undersøkelser i hula som kunne avdekke ytterligere 27 hulemalerier. Totalt 48 malerier av mennesker og dyr er nå registrert i hula. Figurene er malt med fargestoffet hematitt, også kjent som oker. Det er rødbrunt av farge. Dette er den største samling hulemalerier i Norge og sannsynligvis i hele Nord-Europa. Fingalshula er den sørligste av de registrerte hulene med malerier i Norge.
Fingalshula er kald, med en konstant temperatur året rundt på 6 grader. Med unntak av den innerste delen er den fuktig og det sildrer vann fra taket. Hula har derfor trolig ikke vært brukt som bolig, men heller vært benyttet i religiøs sammenheng.
Fingalshula er for tiden stengt for publikum. Stengingen ble gjort med bakgrunn i slitasje på kulturminnet og i påvente av tiltak for å sikre bevaring av hula for ettertiden. Et annet problem nå er rasfaren. Det avventes en rapport om forholdene. Det arbeides for tiden lokalt med å utforme en forvaltnings- og skjøtselsplan for å gjøre deler av dette kulturminnet tilgjengelig for allmennheten.
Litteratur
- Hansen, Runbjørg Bremset (2004). Nærøyfolket 1920-1970. Nærøy kommune, 7970 Kolvereid. ISBN 82-995754-2-7.
- Marstrander, Sverre (1965). «Fingalshulen i Gravvik, Nord-Trøndelag».I: Viking. Norsk arkeologisk selskap. 1965.
- Norsted, Terje (2008). Maleriene i Fingalshula, Gravvik i Nærøy. -NIKU Rapport 23
- Anders Martin Kvam. (1991). «Fingalshola i Gravvik : en liten navnejakt». Årbok for Namdalen, Nr 33 (1991), 106–112 : ill.
- Sæter, Jon Arne (1996). Naturen i Trøndelag. Sæter forl. s. 126-127. ISBN 8291671001.
- Ytri Halfa. Hojem trykkeri. ISBN 82-993774-3-9
Eksterne lenker
- Om Fingalshula Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine., fra Museet midt bygdesamlinger
- v
- d
- r
- Fingalshula
- Solsemhula
- Skåren-Monsen hulen
- Troillhåle
- Reshålet
- Brusteinhola
- Trenyken («Helvete»)
- Sandenhula
- Kollhellaren