Félicien Kabuga
Félicien Kabuga | |||
---|---|---|---|
Født | 1. mars 1933[1]![]() Mukarange, Ruanda-Urundi[2] | ||
Beskjeftigelse | Forretningsdrivende ![]() | ||
Embete |
| ||
Parti | Mouvement révolutionnaire national pour le développement[3][4] | ||
Nasjonalitet | Rwanda | ||
Félicien Kabuga på Commons |
Félicien Kabuga (født 19. juli 1935[5] i Mukarange i Ruanda-Urundi i delen som senere ble Rwanda) er en rwandisk forretningsmann. Han er anklaget for å ha vært delaktig i folkemordet i Rwanda i 1994, men har alltid avvist enhver form for medvirkning.
Han ble i 1997 tiltalt av Det internasjonale tribunalet for Rwanda. Saken ble i 2011 overtatt av Den internasjonale restmekanismen for straffetribunaler (Restmekanismen). Kabuga ble arrestert den 16. mai 2020[6] i forstaden Asnières-sur-Seine utenfor Paris, der han bodde i skjul under falsk navn. Han skal ha brukt 28 navn siden 1994.[7]
Biografi
Kabuga var forretningsmann og eide blant annet store teplantasjer nord i Rwanda.[8] Han ble mangemillionær.[9]
Kabuga var en nær medarbeider av Rwandas president hutuen Juvénal Habyarimana. Han var nært knyttet til Habyarimanas parti Mouvement révolutionnaire national pour le développement.[2] Han støttet også Akazu, en uformell gruppe, eller klan, av hutu-ekstremister som skulle komme til å bidra vesentlig til folkemordet i landet.[10]
Kabuga er anklaget for å ha forsynt Interahamwe med macheter og andre jordbruksredskaper som kunne benyttes som våpen, samt skaffet uniformer og sørget for transport gjennom seskaper han eide. Like før folkemordet tok til skal Kabuga ha vært ansvarlig for import av 50 000 macheter fra Kenya.[11] Han anklages også for å ha fortsatt våpenleveransene mens folkemordet pågikk. Kabuga er blitt nevnt som en av de større importørene av macheter.[12]
President Habyarimana omkom da flyet hans ble skutt ned av luftvernmissiler 6. april 1994 under innflyging til Kigali internasjonale lufthavn. Presidentens død ble opptakten til folkemordet.[13]
Kabuga var president for Fonds de défense nationale (Det nasjonale forsvarsfond) fra ca. 25. april 1994 til juli 1994 og president for radiostasjonen Radio Television Libre des Milles Collines (RTLM) i den perioden som tiltalen omfatter.[14] RTLM spilte en aktiv rolle under folkemordet i Rwanda, ved at den ved forskjellige hatkampanjer og rasistisk propaganda oppfordret landets hutu-befolkning til å ta livet av landets tutsier.
Kabuga flyktet fra Rwanda i begynnelsen av juli 1994 da det ble klart at landets huturegime som hadde gjennomført folkemordet var blitt beseiret av opprørsgruppen RPF. Sommeren 1994 forsøkte han å flykte til Sveits, men ble avvist og slo seg i stedet ned i Zaire for en kortere tid. Ifølge andre kilder skal han ha tilbrakt tid i Kenya og/eller i Oslo. En Norge-basert blogger som kalte nettstedet sitt African Press International (API) hevdet i juni 2008 at Kabuga lå i dekning i Oslo og muligens ville melde seg for øvrigheten. Dette ble avvist av rwandiske myndigheter som en bløff.[15][16]
Saken ble siden 2011 behandlet av Den internasjonale restmekanismen for straffetribunaler (Restmekanismen).[10]
Arrestasjonen av Kabuga ble gjennomført av fransk politi i samarbeid med påtalemyndigheten i Restmekanismen. Arrestasjonen kom som resultat av et samarbeid mellom straffetribunalet og politi i Rwanda, Belgia, Storbritannia, Tyskland, Nederland, Østerrike, Luxembourg, Sveits, USA, EUROPOL og INTERPOL.[10][17][5]
Kabuga ble i 1997 tiltalt av påtalemyndigheten i Det internasjonale tribunalet for Rwanda. Det ble utlovet 5 millioner amerikanske dollar i belønning. Anklagene gjaldt sju tilfeller av folkemord, deltakelse i folkemord, direkte og offentlig oppfordring til å begå folkemord, sammensvergelse om folkemord, forfølgelse og utryddelse, alt i forbindelse med folkemordet mot tutsiene i Rwanda. Tiltalen ble fornyet av Restmekanismen i 2011 og saken oversendt påtalemyndigheten i 2012. Arrestordren ble utstedt i 2013.[10][18]
Han var medeier av Radio Télévision Libre des Mille Collines som med sine sendinger oppmuntret til og trolig koordinerte folkemordet. Ifølge tiltalen skal han selv ha agitert for å utrydde tutsiene og skal ha bidratt med finansiering av massemordet.[18]
Han ble arrestert 16. mai 2020.[6][14] Identiteten ble bekreftet ved DNA-prøve innhentet da han i 2007 fikk medisinsk behandling i Tyskland og unndro seg arrestasjon der.[18]
Referanser
- ^ David Servenay, «Enquête sur le financement du génocide au Rwanda : Félicien Kabuga, le grand argentier des massacres», publisert i Le Monde, verkets språk fransk, utgitt 20. mai 2020, besøkt 22. mai 2020, «Dans la liste des fiches signalétiques diffusées par Interpol, sa « notice rouge » le présente comme étant né le 19 juillet 1935.»[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Paul R. Bartrop: A Biographical Encyclopedia of Contemporary Genocide. Portraits of Evil and Good, ABC-CLIO, 2012, s. 148. Sitat: «Kabuga was born in 1935 in Muniga, in the commune of Mukarange, Byumba, and had close ties to the long-serving president of Rwanda, Juvénal Habyarimana (1937– 1994) and his ruling party, the Mouvement Révolutionnaire National pour le Développement (National Revolutionary Movement for Development, or MRND)».
- ^ Den internasjonale liga mot rasisme og antisemittisme, «1 jour, 1 combat. 16 mai 2020 : Fin de cavale pour Félicien Kabuga, génocidaire présumé des Tutsi», verkets språk fransk, utgitt 16. mai 2020, besøkt 24. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ Mehdi Ba, Romain Gras, «Rwanda: Félicien Kabuga arrested in France after 26 years on the run», publisert i The Africa Report, utgitt 18. mai 2020, besøkt 24. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b «Enquête sur le financement du génocide au Rwanda : Félicien Kabuga, le grand argentier des massacres». Le Monde.fr (fransk). 12. mars 2019. Besøkt 19. mai 2020. «Dans la liste des fiches signalétiques diffusées par Interpol, sa « notice rouge » le présente comme étant né le 19 juillet 1935.»
- ^ a b «MICT-13-38». United Nations International Residual Mechanism for Criminal Tribunals (engelsk). 11. november 2013. Besøkt 21. mai 2020.
- ^ Mutahi, Basillioh (24. mai 2020). «How a genocide suspect evaded capture for 26 years». BBC News (engelsk). Besøkt 24. mai 2020. «Wealthy businessman Félicien Kabuga outwitted prosecutors of the Rwandan genocide tribunal for more than two-and-a-half decades by using 28 aliases and powerful connections across two continents to evade capture.»
- ^ Richard Mugarura: «Gicumbi: Félicien Kabuga property auctioned off» Arkivert 17. oktober 2021 hos Wayback Machine., IGIHE, 12. desember 2013. Lest 25. mai 2020.
- ^ «How the mighty are falling», The Economist, 5. juli 2007. Lest 11. juli 2020. Sitat: «The International Criminal Tribunal for Rwanda, set up the following year, has done rather less well. Of the 70 or so indicted, 18 are still at large, including Felicien Kabuga, a multi-millionaire and alleged bankroller of the 1994 genocide. »
- ^ a b c d «Mechanism fugitive Félicien Kabuga arrested today». United Nations International Residual Mechanism for Criminal Tribunals (engelsk). 16. mai 2020. Arkivert fra originalen 17. mai 2020. Besøkt 19. mai 2020.
- ^ Bartrop 2012, s. 149.
- ^ Meredith, Martin (2006). The State of Africa, s. 501. Simon & Schuster UK Ltd., London. ISBN 978-0-7432-3222-7.
- ^ «Au Rwanda, 25 ans après le génocide, la résidence du président tué n’a pas livré tous ses secrets». Le Monde.fr (fransk). 5. april 2019. Besøkt 21. mai 2020. «Le 6 avril 1994, l’avion du président Habyarimana était abattu, déclenchant le massacre des Tutsi.»
- ^ a b «Félicien Kabuga, l’un des principaux accusés du génocide rwandais, arrêté près de Paris». Le Monde.fr (fransk). 16. mai 2020. Besøkt 16. mai 2020.
- ^ «Rwandan war criminal reportedly in Oslo», Aftenposten, 2. juni 2008. Arkivert hos Internet Archive.
- ^ «- Etterlyst krigsforbryter oppholder seg i Norge». Aftenposten (norsk). 1. juni 2008.
- ^ NTB. «Hovedmistenkt for folkemordet i Rwanda pågrepet etter 26 år på frifot». Aftenposten. Besøkt 19. mai 2020.
- ^ a b c Financial Times, 23. mai 2020, s. 4
Litteratur
- Aimable Twagilimana: «Félicien Kabuga», Historical Dictionary of Rwanda, Scarecrow Press, Lanham, Md., 2007, s. 92 ISBN 978-0-8108-5313-3