Erling Bjøl
Erling Bjøl | |||
---|---|---|---|
Født | 11. des. 1918[1]![]() Kalundborg[2] | ||
Død | 22. des. 2023[3]![]() | ||
Beskjeftigelse | Journalist, selvbiograf, historiker, statsviter, professor ![]() | ||
Utdannet ved | Rungsted Gymnasium (–1937)[4] | ||
Nasjonalitet | Kongeriket Danmark | ||
Medlem av | Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab (1974–)[2] | ||
Utmerkelser | Ebbe Munck-Prisen (2004)[5][2] Publicistprisen (1995)[2] Kong Christian Xs frihetsmedalje[4] | ||
Arbeidssted | Aarhus Universitet |
Erling Bjøl (1918–2023) var en dansk journalist, statsviter og historiker.
Liv og virke
BaKgrunn
Erling Bjøl var sønn av togfører H.M.I. Bjøl (død 1966) og hana hustru Johanne f. Nielsen. Han ble student fra Rungsted Statsskole i 1937 og mag.art. i 1948.[6]
Tidlig karriere
Han ble utenrikspolitisk medarbeider ved United Press Association i 1938. Under Andre verdenskrig flyktet han til London og ble en del av den illegale presse. Han virket for Nationaltidende (1942) og for BBC i London (1944). For innsatsen under krigen mottok han Kong Christian den X.s frihedsmedalje.[6]
Etter krigen arbeidet han for Dagbladet Information (1945-1959).[7] I perioden 1949–51 var han også Danmarks Radios korrespondent ved FN i New York.
Han virket så for Politiken fra 1959, først som Pariskorrespondent.
Akademiker, kommentator, forfatter
Han tok en eksamen i litteraturhistorie ved Universitetet i København i 1948,[7] og under et studieopphold i Sverige fikk han øynene opp for statskunnskap. I 1963 ble han konstituert professor i statskundskab ved Aarhus Universitet (fast ansatt fra 1967), hvor han i årene frem til 1983 stod for oppbygningen av det nye fag internasjonal politikk. Erling Bjøl var en av idégiverne bak det utenrikspolitiske institutt i Danmark. I 1966 ble han dr.scient.pol. I 1974 ble han opptatt i Videnskabernes Selskab.[6]
Erling Bjøls politologiske forfatterskap dekker især fransk og dansk utenrikspolitikk, men han skrev også om historiske emner. Derutover var han i mange år en kjent politisk kommentator i aviser og på fjernsyn.
Blant Bjøls verker er Verdenshistorien etter 1945: Duellen uten ende (1972), utgitt i Norge som tillegg til Carl Grimbergs verdenshistorie. I Hvorfor krig? (1998) og Hvordan fred? (2000) presenterte Bjøl historiske analyser av fenomenene krig og fred. I Den franske forbindelse – fra Holger Danske til Sarkozy (2008) beskriver Bjøl forskjeller i mentalitet og kultur mellom Frankrike og Danmark.
Erling Bjøl utgav i 1993-94 sine erindringer i to bind.
Heder og priser
- 1993 Sven Henningsen-prisen
- 1995 Publicistprisen[8]
- 1999 Drassows Legat
- 2004 Den Berlingske Fonds Journalistpris[8]
- 2004 Ebbe Muncks Hæderspris[8]
Bibliografi
- (no) Publikasjoner av Erling Bjøl i BIBSYS
Referanser
- ^ Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Erling_Bjøl, besøkt 13. mars 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d Dansk Biografisk Leksikon-ID Erling_Bjøl, besøkt 22. desember 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ Dansk biografisk leksikon[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Kraks Blå Bog, 1974-utgaven, www.rosekamp.dk, besøkt 22. desember 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ denstoredanske.lex.dk, besøkt 28. oktober 2021[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c «BJØL Erling». Kraks Blå Bog. 1974. Arkivert fra originalen 28. mai 2011. Besøkt 18. januar 2011.
- ^ a b «Erling Bjøl». Den Store Danske (danska). Besøkt 25. desember 2017.
- ^ a b c Harding, Merete; Haagerup, Niels Jørgen. «Erling Bjøl». Dansk Biografisk Leksikon, 3. udgave. Besøkt 22. desember 2023.
Kilder
- «BJØL Erling» i Kraks Blå Bog 1974
Eksterne lenker
- (da) Erling Bjøl på Filmdatabasen
Portal: Danmark