DS «General Slocum»
![]() | |||
Generell info | |||
---|---|---|---|
Skipstype | hjuldamper, maritim katastrofe | ||
Bygget | 1891 ved | ||
Forlist | 15. juni 1904 | ||
Tekniske data[a] | |||
Lengde | 76 meter | ||
Bredde | 11,4 meter | ||
Dypgående | 3,7 meter | ||
Passasjerer | 3 000 | ||
DS «General Slocum» på Commons | |||
a^ Ved overlevering hvis ikke annet er angitt |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/General_slocum_burning.jpg/250px-General_slocum_burning.jpg)
«General Slocum» var et dampskip bygd i 1884. Det tok fyr og brant ned til vannlinja på East River i New York 15. juni 1904. Over 1 000 mennesker omkom i tragedien, i den verste katastrofen i New Yorks historie inntil angrepet på World Trade Center 11. september 2001.[1]
Katastrofen
«General Slocum» gikk som sightseeingbåt rundt Manhattan i New York. 15. juni 1904 var båten leid av St. Mark's Evangelical Lutheran Church i byens tyske minoritetssamfunn Little Germany til deres årlige utflukt. Båten hadde over 1 300 passasjerer om bord – for det meste kvinner og barn. Den skulle seile opp East River til en piknik på Long Island.
Brannen starta i et lasterom forut rett etter at båten hadde satt seil. Båten hadde livbåter og livvester, men disse viste seg å være ubrukelige. Overlevende fortalte at livvestene var råtne og falt fra hverandre mellom hendene på dem. Livbåtene var surra fast og utilgjengelige. De færreste om bord kunne svømme. For øvrig gjorde den tidas festantrekk svømming til en umulighet.
Kapteinen, William Van Schaick, feilbedømte også situasjonen. I stedet for å sette skipet på grunn fortsatte han ferden. Han sa seinere at det var for ikke å sette bygninger på land i brann. Da båten kom til land på North Brother Island, var anslagsvis 1 021 passasjerer omkommet. Kapteinen og mannskapet kom ikke alvorlig til skade. På øya fantes det et infeksjonssykehus.[2]
Etterspill
Kapteinen, to offiserer og tre representanter for rederiet ble tiltalt etter katastrofen. Den eneste som ble dømt var Van Schaick, som tilbrakte tre og et halvt år i Sing Sing før han ble benådet. Rederiet Knickerbocker Steamship Company betalte en mindre bot, til tross for avsløringer om at de hadde forfalska inspeksjonsrapporter.
Restene av «General Slocum» ble ombygd til lastepram. Den sank under en storm i 1911. Ulykken satte fart i innføringen av føderale reguleringer av sikkerhetsutstyret på passasjerskip. Den 15. juni 1905 ble det innvia et minnesmerke over ulykken. Ved seremonien deltok også Adella Liebenow (Wotherspoon), den yngste overlevende.
Katastrofen ramma New Yorks tyske minoritet med stor tyngde, og innen ett år hadde Little Germany opphørt å eksistere som organisert minoritetssamfunn.
Ulykken havna snart i skyggen av brannen i Triangle Shirtwaist-fabrikken i 1911 og forliset av «Titanic» i 1912.[trenger referanse]
Den 26. januar 2004 døde Adella Liebenow Wotherspoon, den siste overlevende av forliset. Det finnes to minnesmerker over ulykken, ett i Tompkins Square Park på Manhattan og ett på Lutheran All Faiths Cemetery i Middle Village i Queens.[1][2]
Referanser
- ^ a b https://web.archive.org/web/20060205132313/http://www.forgotten-ny.com/YOU%27D%20NEVER%20BELIEVE/brothers/brothers.html
- ^ a b Karen Lamberton. «Rikers Island’s Unsung Heroes of the 1904 Gen. Slocum Disaster». New York Correction History Society.
Litteratur
- Ship Ablaze : The Tragedy of the Steamboat General Slocum (engelska). New York: Broadway Books. 2003. ISBN 0-7679-0905-4.
Kilder
- Smithsonian: A Spectacle of Horror – The Burning of the General Slocum (publisert 21. februar 2012) Besøkt 20. oktober 2018