Cyril Ramaphosa
Cyril Ramaphosa | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 17. nov. 1952[1]![]() Soweto (Unionen Sør-Afrika) | ||
Beskjeftigelse | Politiker, fagforeningsperson, forretningsdrivende, gründer ![]() | ||
Akademisk grad | Bachelor of Laws klinisk psykolog | ||
Utdannet ved | Harvard University Yale University Damelin Sør-Afrika-universitetet | ||
Ektefelle | Tshepo Motsepe | ||
Far | Tshivhase Samuel Ramaphosa[2] | ||
Mor | Nyamuofhe Erdmuth Ramaphosa[2] | ||
Parti | African National Congress[3] | ||
Nasjonalitet | Sør-Afrika | ||
Medlem av | South African Students' Organization Black People's Convention | ||
Utmerkelser | 6 oppføringer Olof Palme-prisen (1987) Æresdoktor ved Universitetet i Cape Town Den nasjonale fortjenstorden Abdulaziz-ordenen Løveordenen Order of the Bath | ||
Sør-Afrikas visepresident | |||
2014–2018 | |||
President | Jacob Zuma | ||
Forgjenger | Kgalema Motlanthe | ||
Sør-Afrikas president | |||
2018– | |||
Forgjenger | Jacob Zuma | ||
Cyril Ramaphosa på Commons |
Cyril Ramaphosa (født 17. januar 1952 i Soweto i Sør-Afrika) er en sørafrikansk politiker, forretningsmann, antiapartheidaktivist og fagforeningsleder.[4] Han ble innsatt som landets president 15. februar 2018 da Jacob Zuma trakk seg[5] etter å ha blitt avsatt av ledelsen i ANC. Ramaphosa var visepresident fra våren 2014[6] til 15. februar 2018. Den 18. desember 2017 ble han leder av det politiske partiet ANC.[7]
Liv og virke
Bakgrunn
Cyril Ramaphosa ble født i Soweto som det midterste av tre søsken, barn av politimannen Samuel og hans hustru Erdmuth Ramaphosa. Familien tilhører det etniske gruppen venda. Han hadde sin barndom i Johannesburgs bydel Western Native Township og senere i Soweto, der han gikk på grunnskole og på den videregående Sekano-Ntoane High School. Mot slutten av skoletiden var han internatskoleelev fra han i 1970 begynte på Mphaphui High School i Sibasa (i bantustanen Venda), og der tok han i 1971 avsluttende eksamen.[8]
Anti-apartheid, politikk
Ramaphosa var aktiv i antiapartheidkampen. Han grunnla og var leder for National Union of Mineworkers som ble en av de viktigste organisasjonene for antiapartheidarbeid i Sør-Afrika på 1980-tallet. Med fagforeningen organiserte han en av de største streikene som har funnet sted i sørafrikansk historie. I 1985 organiserte han konferansene som ledet fram til grunnleggelsen av COSATU, Sør-Afrikas sammenslutning av fagforeninger som kan sammenliknes med LO.[9]
Ramaphosa var leder for ANCs delegasjon under forhandlingene da grunnlaget for en ny grunnlov og de første demokratiske valgene ble lagt i 1991-1993. Ramaphosa var en av Nelson Mandelas sannsynlige arvtakere og også den Mandela foretrakk, men tapte en maktkamp mot Thabo Mbeki om presidentembetet i ANC.[trenger referanse] Han forlot dermed politikken etter 1996. I stedet gikk han inn i forretningslivet, og brukte sine erfaringer fra fagbevegelsen til å grunnlegge Sør-Afrikas første «svart»-eiede gruveselskaper. Disse forretningene har i dag gjort ham til en av landets rikeste og mest innflytelsesrike svarte forretningsmenn.[trenger referanse] Han ble valgt til nestleder (deputy leader) i ANC igjen i 2012 og ble utnevnt til Sør-Afrikas visepresident av Jacob Zuma i 2014.
Referanser
- ^ Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id cyril-ramaphosa, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Geni.com[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.pa.org.za, besøkt 1. februar 2018[Hentet fra Wikidata]
- ^ Anonymous (17. februar 2011). «Cyril Matamela Ramaphosa». South African History Online.
- ^ Burke, Jason (15. februar 2018). «Ramaphosa vows anti-corruption drive as he takes over in South Africa». the Guardian (engelsk). Besøkt 16. februar 2018.
- ^ Ferreira, Emsie (25. mai 2014). «Few surprises in Zuma's new Cabinet». News24. SAPA. Besøkt 25. mai 2014. [død lenke]
- ^ NRK. «Visepresident Cyril Ramaphosa er ny leder i ANC». NRK. Besøkt 19. desember 2017.
- ^ Shelagh Gastrow: Who’s Who in South African Politics. Ravan Press, Johannesburg 1986, s. 252–254
- ^ pressreader.com http://www.pressreader.com/south-africa/cape-times/20171219/281479276772087. Arkivert fra originalen 22. desember 2017. Besøkt 20. desember 2017. Manglende eller tom
|tittel=
(hjelp)
Eksterne lenker
- (en) Cyril Ramaphosa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Cyril Ramaphosa på X (tidligere Twitter)
- Cyril Ramaphosa på X (tidligere Twitter)
Forgjenger | Sør-Afrikas president 2018– | Etterfølger sittende |
- v
- d
- r
- Cyril Ramaphosa (1987)
- FNs fredsbevarende styrker under Javier Pérez de Cuéllar (1988)
- Václav Havel (1989)
- Harlem Désir
- SOS Racisme (1990)
- Amnesty International (1991)
- Arzu Abdullayeva
- Anahit Bayandour (1992)
- Studenter for Sarajevo (1993)
- Wei Jingsheng (1994)
- Palestinske Fatah Youth, israelske Labour Young Leadership og Peace Now (1995)
- Casa Alianza under ledelse av Bruce Harris, (1996)
- Salima Ghezali (1997)
- Uavhengige medier i det tidligere Jugoslavia representert av Veran Matic, Serbia, Senad Pecanin, Bosnia-Hercegovina og Victor Ivancic, Kroatia (1998)
- Kurdo Baksi
- Björn Fries og «Föräldragruppen i Klippan», Sverige (1999)
- Bryan Stevenson (2000)
- Fazle Hasan Abed (2001)
- Hanan Ashrawi (2002)
- Hans Blix (2003)
- Anna Politkovskaja
- Ljudmila Aleksejeva og Sergej Kovaljov (2004)
- Aung San Suu Kyi (2005)
- Kofi Annan
- Mossaad Mohamed Ali (2006)
- Parvin Ardalan (2007)
- Denis Mukwege (2008)
- Carsten Jensen (2009)
- Eyad El-Sarraj (2010)
- Roberto Saviano og Lydia Cacho (2011)
- Radhia Nasraoui og Waleed Sami Abu al-Khair (2012)
- Rosa Taikon (2013)
- Xu Youyu (2014)
- Gideon Levy og Mitri Raheb (2015)
- Spyridon Galinos og Giusi Nicolini (2016)
- Hédi Fried og Emerich Roth (2017)
- Daniel Ellsberg (2018)
- John le Carré (2019)
- Black Lives Matter Global Network Foundation (2020)