Canouan
![Saint Vincent og Grenadinenes flagg](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6d/Flag_of_Saint_Vincent_and_the_Grenadines.svg/22px-Flag_of_Saint_Vincent_and_the_Grenadines.svg.png)
![Kart](https://maps.wikimedia.org/img/osm-intl,12,12.716666666667,-61.333333333333,290x290.png?lang=local&domain=no.wikipedia.org&title=Canouan&revid=22183260&groups=_a0a6758551e411a9462ebe668bf7076249b3eb04)
Canouan
12°42′54″N 61°19′26″V
Canouan er ei øy i Grenadinene i De små Antiller i Karibia. Øya er en del av Saint Vincent og Grenadinene. Canouan drives som eksklusivt feriested. Ved folketellingen i 2012 hadde Canouan 1 683 innbyggere.
Navn
Navnet sies å stamme fra arawakene som bodde på Grenadinene. Det skal komme av Cannoun, som betyr skilpadde eller skilpaddeøya.[1]
Geografi
Canouan ligger på Grenadabanken og er en del av Grenadinene i Windwardøyene i De små Antiller i Karibia. Øya ligger sør for Mustique og nord for Mayreau. I havet mellom Mustique og Canouan ligger det flere ubebodde småøyer, blant annet Petit Canouan og Savan. Utenfor Canouan er det korallrev.
Canouan har et areal på 7,6 km².[2]
Et 1250,7 km² stort område ved øya har status som Canouan Marine Conservation Area.[3]
Befolkning
Ved folketellingen i 2012 hadde Canouan 1 683 innbyggere.[4] Folketallet på Canouan lå på 712 i 1982, 739 i 1991 og 1165 i 2001.[5]
Historie
Etter europeernes ankomst i regionen ble øya okkupert av Frankrike. På 1700-tallet ble det importert slaver for å drive plantasjer.[1] Grenadinene tilfalt Storbritannia ved freden i Paris i 1763. Under britenes styre begynte dyrking av bomull. Det ble bygget vinddrevne ginninganlegg for å rense bomullen.[1] En anglikansk kirke ble også reist og en skole.
Etter opphevelsen av slaveriet gikk det nedover med plantasjedriften. Innbyggerne på øya drev i stedet med fiske. Mot slutten av 1800-tallet ble det drevet hvalfangst i området. Båtbygging spredte seg fra Bequia tidlig på 1900-tallet.[6] På Canouan var to hvalfangststasjoner i drift til fra 1905 til 1925.[7]
I 1946 ble den store Snagg-eiendommen på øya solgt til kolonimyndighetene.[1] Et selskap forpaktet i 1990 3,2 km² av øya for å bygge hotell ved Carenage Bay.[1] Norddelen av øya ble overtatt av Raffles Hotels & Resorts i 2004. Stedet kalles Canouan Resort.
Samfunn og næringsliv
Charlestown er det viktigste tettstedet for fastboende på øya.[8]
To tredeler av Canouan er eid av et selskap som driver eksklusivt resort med golfbane.[9] Turisme er viktigste næringsveg på Canouan.[9] Tradisjonelt har det også vært drevet fiske.
Samferdsel
Det er fergeforbindelse mellom hovedstaden Kingstown via Mayreau til Canouan.[10] Charlestown Bay og Rameau Bay er ankringssteder for både seil- og motorbåter. Canouan lufthavn ligger sør på øya. Derfra er det flyforbindelse til Saint Vincent, Barbados og Saint Lucia. Flyplassen ble utvidet i 2008.[1]
Referanser
- ^ a b c d e f «History of Canouan» Arkivert 18. april 2019 hos Wayback Machine., SVG Tourism Authority. Lest 18. april 2019.
- ^ «Grenadinene», Store norske leksikon. Lest 18. april 2019.
- ^ «Canouan in Saint Vincent and the Grenadines» Arkivert 18. april 2019 hos Wayback Machine., ProtectedPlanet. Lest 18. april 2019.
- ^ 2012 Population and Housing Census Preliminary Report Arkivert 18. april 2019 hos Wayback Machine., The Census Office, Central Planning Division, Ministry of Finance and Economic Planning, s. 54.
- ^ «Household Population by Island, 1980 to 2012» Arkivert 18. april 2019 hos Wayback Machine., Statistical Office, Government of Saint Vincent and the Grenadines.
- ^ Adams, John Edward: «Historical Geography of Whaling in Bequia Island, West Indies», Caribbean Studies, bind 11, nr. 3, 1971, s. 63.
- ^ Adams 1971, s. 62
- ^ «Explore Canouan» Arkivert 18. april 2019 hos Wayback Machine., SVG Tourism Authority. Lest 18. april 2019.
- ^ a b Russell Fielding og Alison DeGraff Ollivierre: «Saint Vincent and the Grenadines», i Casey D. Allen (red.): Landscapes and Landforms of the Lesser Antilles, (World Geomorphological Landscapes), Cham: Springer, 2017, s. 231.
- ^ «Getting to Canouan» Arkivert 18. april 2019 hos Wayback Machine., SVG Tourism Authority. Lest 18. april 2019.
Litteratur
- Adams, John Edward: «Historical Geography of Whaling in Bequia Island, West Indies», Caribbean Studies, bind 11, nr. 3, 1971, s. 55–74
- Fielding, Russell og Alison DeGraff Ollivierre: «Saint Vincent and the Grenadines», i Casey D. Allen (red.): Landscapes and Landforms of the Lesser Antilles, (World Geomorphological Landscapes), Cham: Springer, 2017, s. 223–241