Artur Portela Filho
Artur Portela Filho | |||
---|---|---|---|
Født | 30. sep. 1937![]() Lisboa | ||
Død | 10. nov. 2020[1]![]() Abrantes[1] | ||
Beskjeftigelse | Journalist, skribent ![]() | ||
Nasjonalitet | Portugal |
Artur Portela Filho (født 30. september 1937 i Lisboa i Portugal, død 10. november 2020 i Abrantes i Portugal) var en portugisisk journalist, forfatter og publisist.[2]
Liv og virke
Arthur Portela Filho var sønn av forfatteren Artur Portela, som også var en kjent journalist. Dette begrunner navnetillegget Filho, som på portugisisk betyr «sønn» og svarer til junior, den yngre.[trenger referanse] Portela Filho studirte historie i Lisboa og begynte sin karriere som journalist på 1950-tallet og 1960-tallet for avisen Diario de Lisboa.
Hans første bok var Feira das vaidades; den var så kritisk at det hemmelige politi PIDE beslagla den.[trenger referanse]
I 1970-årene grunnla han tidsskriftene Jornal Novo og Opção, og var deres sjefsredaktør fra 1975 til 1977. Han arbeidet også for andre medier som journalist: For A Capital, TSF, Jornal da Fundao, magasinet Republica, og for Rádio e Televisão de Portugal (RTP).
Han var fremfor alt forfatter av fortellinger, romaner og teaterstykker, og var også oversetter. Han ble ansett som utmerket kjenner av forfatteren José Maria Eça de Queiroz, publiserte en intervjubok om José Cardoso Pires og i 1960-årene om musikeren Thelonious Monk.
Den 10. november 2020 døde han i Abrantes i en alder av 83 år som følge av en SARS-CoV-2-infeksjon. Portugals statspresident Marcelo Rebelo de Sousa og presidenten for parlamentet, Eduardo Ferro Rodrigues, uttrykte sine kondolanser.
Verker
- Feira das vaidades (1959)
- Nova feira das vaidades (1960)
- Avenida de Roma (1961)
- Thelonious Monk (1962)
- O código de Hamurabi (1962)
- Rama, verdadeiramente: romance (1963)
- Eça é que é Eça (1970)
- O novo Conde de Abrantes (1971)
- A funda (1974), com uma carta-posfácio de Norberto Lopes
- O regresso do conde de Abranhos : diário e cartas de Z. Zagalho (1976)
- Marçalazar: romance (1977)
- Fotomontagem: romance (1978)
- Salazarismo e artes plásticas (1982)
- Cavaleiro de Oliveira, aventureiro do século XVIII (1982)
- Três lágrimas paralelas (1987)
- Cardoso Pires por Cardoso Pires (1991)
- A ração do céu : comida colateral (2001)
- A manobra de valsalva (2002)
- História fantástica de António Portugal: romance (2004)
- As noivas de São Bento: romance (2005)
- Os peixes voadores: contos (2006)
- A guerra da meseta (2009)
- Jornalistas: pais e filhos (2011)
- A cidade da saúde: romance (2012)
Referanser
- ^ a b www.jn.pt[Hentet fra Wikidata]
- ^ Nachruf auf Artur Portela Filho
Eksterne lenker
- https://www.jn.pt/artes/morreu-com-covid-19-o-jornalista-e-escritor-artur-portela-filho-13022178.html
- https://24.sapo.pt/atualidade/artigos/morreu-o-jornalista-e-escritor-artur-portela-filho
- https://www.publico.pt/2020/11/10/sociedade/noticia/morreu-jornalista-escritor-artur-portela-filho-1938727