Varga Ottó (matematikus)
![]() | Ez a szócikk a matematikusról szól. Hasonló címmel lásd még: Varga Ottó (egyértelműsítő lap). |
Varga Ottó | |
Született | 1909. november 22.[1][2] Szepetnek |
Elhunyt | 1969. június 14. (59 évesen)[1] Budapest |
Állampolgársága | magyar |
Nemzetisége | magyar |
Foglalkozása | matematikus, egyetemi tanár, akadémikus |
Iskolái |
|
Kitüntetései |
|
Sírhelye | Farkasréti temető (6/1-1-28)[4][5][6] |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Varga Ottó témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Varga Ottó (Szepetnek, 1909. november 22. – Budapest, 1969. június 14.) Kossuth-díjas matematikus, egyetemi tanár, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja, a Debreceni Egyetem Természettudományi Karának első dékánja, a modern differenciálgeometriai kutatások magyarországi elindítója.
Életpályája
A Zala vármegyei Szepetneken született, de ifjú korában családja a felvidéki Poprádra költözött, így középiskoláit már Késmárkon végezte el 1927-ben. Egyetemi tanulmányait a bécsi műegyetemen és a prágai tudományegyetemen végezte, és 1933-ban matematika-ábrázoló geometria szakos diplomát kapott. Ugyanebben az évben a doktorátust is megszerezte, szintén a prágai egyetemen. A következő két évet ösztöndíjasként Hamburgban töltötte. Prága német megszállása után Kolozsvárra ment tanítani a visszaköltözött Ferenc József Tudományegyetemre, ahol magántanárrá habilitálták. 1942-től a debreceni tudományegyetem matematikai intézetében tanár. A háború után Debrecenben telepedett le, ahol 1947-ben nyilvános rendkívüli, majd 1948-ban nyilvános rendes tanár lett. 1950-től a Magyar Tudományos Akadémia levelező, majd 1965-től rendes tagja. 1958–1967 között az Építőipari és Közlekedési Műszaki Egyetem (ÉKME) matematikai tanszékén tanszékvezető tanár. 1967-ben az MTA Matematikai Kutató Intézetébe került, ahol tudományos főmunkatársként a differenciálgeometriai csoportot vezette.
1949-ben Rényi Alfréddal és Szele Tiborral közösen megalapította a Publicationes Mathematicae című nemzetközi folyóiratot. 1944-ben elnyerte a Kőnig Gyula-díjat, 1952-ben pedig Kossuth-díjban részesült.
Munkássága
Fő kutatási területe a differenciálgeometria. 57 publikációja jelent meg hazai és külföldi folyóiratokban. Nevéhez fűződik a Finsler-geometria Cartan-féle megalapozásának új levezetése és részletes kifejtése. Jelentősek eredményei, melyeket a Blaschke-féle integrálgeometriában ért el. Ezeket alkalmazta a Finsler-geometriára és a geometriai optikára. Számos nemzetközi kongresszuson ismertette differenciálgeometriai kutatásait.
Jegyzetek
- ↑ a b MacTutor History of Mathematics archive. (Hozzáférés: 2017. augusztus 22.)
- ↑ Studenti pražských univerzit 1882–1945
- ↑ a b MacTutor History of Mathematics archive
- ↑ https://billiongraves.com/grave/Ott%C3%B3-Varga/23714786
- ↑ https://epa.oszk.hu/00000/00003/00030/adattar.html
- ↑ https://epa.oszk.hu/00000/00003/00030/nevmutato.html
Források
- Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X
- Ponticulus Hungaricus - Életrajzok
További információk
- Debreceni professzorok művész szemmel, Debreceni Egyetemi Kiadó, 2012.
Kapcsolódó szócikkek
- Kolozsvári Magyar Királyi Ferenc József Tudományegyetem
- Debreceni Egyetem
- A kolozsvári Ferenc József Tudományegyetem matematikusai
- Kossuth-díjasok listája
Matematikaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap