Tamsweg
Tamsweg | |||
![]() | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Tartomány | Salzburg | ||
Járás | Tamswegi járás | ||
Irányítószám | 5580 | ||
Körzethívószám | 06474 | ||
Forgalmi rendszám | TA | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 5717 fő (2018. jan. 1.)[1] | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 1022 m | ||
Terület | 117,45 km² | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
Tamsweg weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Tamsweg témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Tamsweg osztrák mezőváros, Salzburg tartomány Tamswegi járásának székhelye. 2019 januárjában 5730 lakosa volt. Ez az ausztriai járási központok közül a legmagasabban fekvő, és az egyetlen, melynek nincs városi rangja.
Elhelyezkedése
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/22/Tamsweg_im_Bezirk_TA.png/170px-Tamsweg_im_Bezirk_TA.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/St._Leonhard_ob_Tamsweg_total.jpg/170px-St._Leonhard_ob_Tamsweg_total.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b4/Pfarrkirche_hl._Johannes_d._T.%2C_Seetal%2C_Tamsweg.jpg/170px-Pfarrkirche_hl._Johannes_d._T.%2C_Seetal%2C_Tamsweg.jpg)
Tamsweg Salzburg tartomány Lungau régiójában, a Lungaui-medencében fekszik, a 2740 m magas Preber tövében, a Mura mentén, ahol a Lungauer Taurach és a Leißnitzbach a folyóba ömlik. Északról az Alacsony-Tauern hegység övezi a medencét. Az önkormányzat 8 településrészt és falut egyesít: Haiden (244 lakos 2019-ben), Keusching (48), Lasaberg (169), Mörtelsdorf (979), Sauerfeld (432), Seetal (141), Tamsweg (3536) és Wölting (181).
A környező önkormányzatok: délre Ramingstein, délnyugatra Unternberg, nyugatra Mariapfarr, északnyugatra Sankt Andrä im Lungau, északra Lessach, északkeletre Krakau, keletre Ranten, délkeletre Sankt Georgen am Kreischberg és Stadl-Predlitz (utóbbi négy Stájerországban).
Története
A Lungau régióba i.sz. 600 körül szlávok, 700 után pedig bajorok települtek. Tamsweget (Taemswich formában) először 1156 környékén említik, amikor Eberhard von der Drau karintiai nemes egy itteni birtokot adományozott a salzburgi székesegyház káptalanjának. 1246-ban II. Eberhard salzburgi érsek megvásárolta a Pettau család lungaui birtokait és szintén a káptalannak adományozta őket. Tamsweg templomáról először 1231-ben tesznek említést, ekkor még a mariapfarri plébánia filiáléja volt.
1433-ra megépült Szt. Leonhard kegytemploma, a falutól délre eső dombon, amely messze földről, a határokon túlról is vonzotta ide a zarándokokat. 1490-ben Mátyás magyar király csapatai szállásolták be magukat az erődített kegytemplomba, míg III. Frigyes császár katonái kifosztották a települést. A zarándokok számában a reformáció is jelentős visszaesést hozott; azonban újabb jelentős fellendülés következett be amikor az ellenreformáció következtében rekatolizálták a lakosságot és 1644-ben a kapucinusok megtelepedtek Tamswegben. 1571-ben a Kuenburgok szerezték meg a mezővárost (a vásártartási privilégium legalább 1416-ig vezethető vissza), amelynek Georg von Kuenburg érsek 1587-ben címert adományozott.
1700 után a polgárság elsődleges jövedelemforrásává a vas és só kereskedelme vált. 1797-ben a Napóleon elleni első koalíciós háborúban francia csapatok szállták meg Tamsweget és 4518 guldennyi hadisarcot vetettek ki rá, ezenfelül 222 ökröt és nagyobb mennyiségű élelmiszert rekviráltak. A lunéville-i béke eredményeképpen a salzburgi érsekséget más veszteségeiért cserébe Ausztria kapta meg. A 19. században a régió gazdasági jelentősége csökkent, az elszegényedő lakosság egy része elvándorolt.
Újabb gazdasági fellendülésre a 19-20. század fordulóján került sor. 1894-ben megnyitották a Mura-völgyi vasutat, 1897-ben bevezették az elektromosságot és megépült a vízmű; 1908-ban pedig megnyílt Tamsweg kórháza.
1936-ban hat környező község Tamswegbe olvasztásával kialakult a mai önkormányzat.
Lakosság
A tamswegi önkormányzat területén 2019 januárjában 5730 fő élt. A lakosságszám a csúcspontját 2001-ben érte el 5936 fővel, azóta egy alacsonyabb szinten stabilizálódott. 2017-ben a helybeliek 90,5%-a volt osztrák állampolgár; a külföldiek közül 1,6% a régi (2004 előtti), 4,9% az új EU-tagállamokból érkezett. 1,5% a volt Jugoszlávia (Szlovénia és Horvátország nélkül) vagy Törökország, 1,5% egyéb országok polgára volt. 2001-ben a lakosok 90,1%-a római katolikusnak, 1,3% evangélikusnak, 3,4% mohamedánnak, 3,8% pedig felekezeten kívülinek vallotta magát. Ugyanekkor 21 magyar élt a mezővárosban. A legnagyobb nemzetiségi csoportot a német (94,1%) mellett a horvátok alkották 1,8%-kal. A lakosság számának változása:
2016 | 5 721 |
2018 | 5 717 |
Látnivalók
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/94/St._Jakob_%28Tamsweg%29.jpg/220px-St._Jakob_%28Tamsweg%29.jpg)
- Schlossberg várának romjai
- Klausegg várának romjai
- a Kuenburg-kastély
- a 15. századi városháza (eredetileg fogadó)
- a Szt. Leonhard-kegytemplom
- a Szt. Jakab-plébániatemplom
- a seetali Keresztelő Szt. János-templom
- az 1738-an alapított Tamswegi Egylet temetkezési társaságot az UNESCO 2010-ben elismerte Ausztria szellemi örökségének részeként
Közlekedés
Tamsweg a Mauterndorfot Klagenfurttal összekötő 95-ös autóút mellett fekszik. Itt van a nyugati végállomása az Unzmarktból induló Murtalbahn keskenynyomközű vasútnak. Közvetlen autóbuszösszeköttetésben áll St. Michaellel és Mauterndorffal, valamint Radstadttal.
Híres tamswegiek
- Eva Moser (1982–2019) sakkozó
Jegyzetek
- ↑ Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018. Osztrák Statisztikai Hivatal. (Hozzáférés: 2019. március 9.)
Források
- Klaus, Anton und Josefine Heitzmann: Tamsweg. Die Geschichte eines Marktes und seiner Landgemeinden. Wolfgang Pfeifenberger Verlag, Tamsweg 2008, ISBN 978-3-901496-15-8.
- Franz Martin: Die Denkmale des politischen Bezirkes Tamsweg in Salzburg. Österreichische Kunsttopographie 22, Wien 1929.
- A település honlapja
- 50510 – Tamsweg Statistik Austria
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben a Tamsweg című német Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap