Szamovár
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/89/Samovar.barrel.jpg/220px-Samovar.barrel.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/55/Fomin_samovar.jpg/220px-Fomin_samovar.jpg)
A szamovár orosz-török eredetű háztartási vízforraló edény, főként teavíz forralására alkalmazzák.
Napjainkban orosz teafőző eszközként ismert. A neve az orosz cамо- (szam-: maga) és вар- (var: főz) szóképzés. Jelentése: magától forral.
A szamovár Közép-Ázsiából egyes források szerint Kínából[1] került az Orosz Birodalomba. Eredetileg nem kizárólag teavíz forralására használták, hanem mint fával, vagy faszénnel fűtött forróvíztároló funkcionált. Különösen a faszénnel fűtött változata, ha reggel begyújtották, egész nap biztosította a ház konyhájának forróvíz ellátását.
Története
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ac/Samovar_schema.jpg/220px-Samovar_schema.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a5/Golden_samovar.jpg/220px-Golden_samovar.jpg)
Az első, feljegyzésekben dokumentált szamovárkészítő üzemet Fjodor Liszicin tulai fegyvermester alapította 1778-ban. Az üzem 1803-ban már 26 alkalmazottal dolgozott. A rézből készült szamovárok már ekkor különböző formában készültek: váza alakú, hordó alakú, tojás alakú stb.
A 19. század végén főleg Oroszország közép-ázsiai területén megjelentek a petróleum fűtésű szamovárok, majd a 20. század 30-as éveiben piacra kerültek az első elektromos szamovárok is.
A szamovárok felépítése
Napjainkban fűtését tekintve 3 alapvető típus ismert:
- Elektromos szamovár
- Szilárd tüzelésű szamovár (faszénnel, szénnel, vagy fával fűtött)
- Kombinált fűtésű szamovár
Függetlenül a szamovárok formájától alapvetően nagyon hasonlóan épülnek fel. Minden szamováron megtaláljuk a következő részeket:
- a tűztér kéményének zárósapkája
- teáskannatartó (egy korona, amely a teasűrítményt tartalmazó teáskanna melegen tartását biztosítja)
- fedő (a víztartály teteje)
- víztartály
- fogók
- lábazat
- kifolyó cső
- csap (a forróvíz kieresztésére)
- biztonsági szelep (a forraláskor keletkező túlnyomás megakadályozására)
A szamovár belsejében található a tűztér (faszenes szamovár esetén ide töltik be, és itt égetik el, a fűtésre használt faszenet, faforgácsot stb.), vagy az elektromos fűtőszál.
A teázás orosz módja
A teázáshoz a teafüvet (grúz, vagy indiai fekete teát) egy kisméretű ezüst, vagy porcelán kannába helyezik, majd felöntik lobogó vízzel. Ez a teasűrítmény oroszul a zavarka (заварка). Teázáskor először ebből, a szamovár tetején elhelyezett kis kannából öntenek egy-két ujjnyi teasűrítményt a fém pohártartóban elhelyezkedő üvegpohárba és ezt eresztik fel forróvízzel a szamovárból. A teát cukor nélkül fogyasztják, kis tányérkából speciálisan készített lekvárt, mézet, süteményt vagy különböző pralinékat fogyasztanak hozzá.
Jegyzetek
- ↑ Российский гуманитарный энциклопедический словарь: В 3 т. — М.: Гуманит. изд. центр ВЛАДОС: Филол. фак. С.-Петерб. гос. ун-та, 2002
Képek
- Antik szamovárok szovjet bélyegeken (1989)
- Szamovár (18. század 2. fele)
- Hordó alakú szamovár (19. század eleje)
- Szamovár (1830/40)
- Szamovár (1840/50)
Külső hivatkozások
- Tulai szamovárok múzeuma