Petar Stipetić
Petar Stipetić | |
![]() | |
Született | 1937. október 24.[1] Ogulin |
Meghalt | 2018. március 14. (80 évesen)[1] Zágráb |
Sírhely | Mirogoj temető |
Állampolgársága | |
Ország | Jugoszlávia, Horvátország |
Fegyvernem | horvát fegyveres erők |
Rendfokozata | Stožerni general |
Csatái | |
Kitüntetései | |
Halál oka | agyi érkatasztrófa |
Iskolái | Higher Military Academy of YPA |
Petar Stipetić (Ogulin, 1937. október 24. – Zágráb, 2018. március 14.) horvát tábornok, a Horvát Köztársaság fegyveres erői vezérkarának volt főnöke.
Élete
Ifjúkora
Petar Stipetić vezérkari tábornok 1937. október 24-én született Ogulinban, munkás-paraszti családban. Apja építkezéseken dolgozott, édesanyja pedig mezőgazdasággal foglalkozott. Ogulinban járt iskolába, és ott fejezte be az általános iskolát és a középiskolát. A középiskola elvégzése után 1956-ban ogulini érettségizettek egy csoportjával jelentkezett a Jugoszláv Néphadsereg (JNA) Katonai Főiskolájára kiírt pályázatra. A pályázatra egy vizuálisan nagyon vonzó, bizonyos előnyöket és – ami a legfontosabb – ingyenes oktatást kínáló életpálya ígérete vonzotta. A fiatal Petar Stipetić azért döntött a katonai pálya mellett, mert a Zágrábi Egyetem Építőmérnöki Karára való felvételi kísérlete kudarcot vallott. Nem kapott ösztöndíjat, szüleinek pedig nem volt pénzük tanulmányait finanszírozni. Bár nem számított rá, hogy felveszik, 1956-ban mégis beiratkozhatott a néphadsereg belgrádi Katonai Főiskolájára, amit 1959-ben hadnagyi rangban sikeresen elvégzett.[2]
A Jugoszláv Néphadseregben
Első beosztása a Jugoszláv Néphadsereg mérnöki ezredének szakaszparancsnoki tisztsége volt Trebinjében. Szakasza különféle építési munkákat végzett a dubrovniki repülőtértől a Zelengorán, Čvrsnicán, a Velebiten, és Boka Kotorskán át Brijuniig. Trebinjében három évig volt szakaszparancsnok. Szigorú volt, de igazságos, és soha nem gúnyolta ki a katonákat, mindig férfiasan közeledett a katonához, és a katonák becsülték ezért. 1967-ben Stipetićet, mint a JNA kiváló képességű tisztjét, a néphadsereg belgrádi Katonai Akadémiájára iskolázták be, ahol sikeres felvételi vizsgát tett, és 1969-ben kitüntetéssel diplomázott. Ezt követően Lovranba nevezték ki zászlóaljparancsnoknak, I. osztályú századosi rangban.
A horvát tavasz idején, 1971-ben Lovranban szolgált. Egy évvel a határidő előtt őrnaggyá léptették elő, majd két év lovrani szolgálat után a JNA károlyvárosi mérnöki ezrede vezérkari főnökének nevezték ki. Stipetić egy hónapig maradt Károlyvárosban, majd ezredével Zágrábba helyezték. 1975-ben a JNA belgrádi katonai iskolájába küldték, ahol Petar Šimić tengernaggyal járt egy osztályába. Egy év múlva kitüntetéssel fejezte be az iskolát. Ezt követően a JNA károlyvárosi oktatómérnöki ezredének parancsnokává nevezték ki. Károlyvárosban nacionalista-defeatista magatartással vádolták meg, és a Horvát Kommunisták Szövetsége (SKH) utasítására eltávolították az ezredparancsnoki posztból.
Elbocsátása után a JNA Károlyvárosi Oktatóközpont Taktikai Tanszékének vezetőjévé nevezték ki. Másfél év után Stipetić kérte áthelyezését a Zágrábi Területvédelmi Parancsnokságra, a JNA tartalékos tiszti tanfolyamvezetői posztjára. 1979-tól töltötte be ezt a pozíciót. Ezt követően áthelyezték az 5. katonai körzet mérnökségére, majd katonai körzet helyettes parancsnoki tisztségére. Stipetić 1986-tól 1989-ig Zágráb város katonai parancsnoka, 1989-től pedig a JNA 5. Katonai Körzet Műveleti Osztályának főnöke volt. 1989-ben vezérőrnaggyá léptették elő.[2][3][4]
Az 1991-es szlovéniai tíznapos háború alatt a Jugoszláv Néphadsereg vezérkari főnöke, Blagoje Adzić vezérezredes Zágrábba érkezve élesen bírálta a JNA 5. Katonai Körzetének tábornokait, azzal vádolva őket, hogy a szlovéniai konfliktushoz kapcsolódó parancsok végrehajtásakor hanyagul vezették a hadsereget. Nem sokkal ezután Stipetić tábornok úgy döntött, hogy kilép a JNA-ból, és csatlakozik a formálódó horvát hadsereghez (HV). Ekkor már kapcsolatban állt Martin Spegelj tábornokkal, aki akkoriban horvát védelmi miniszter volt.[2]
Tevékenysége a horvátországi függetlenségi háborúban
Stipetić 1991 szeptemberében a JNA 5. Katonai Körzet Műveleti Osztályának főnöki posztjáról távozott Franjo Tuđman horvát elnök meghívására a horvát hadsereghez, ahol azonnal a legmagasabb parancsnoki beosztások egyikébe osztották be.[3][4] Vezérőrnagyi rangját megtartva Anton Tusnak a Horvát Köztársaság fegyveres erői vezérkari főnökének a helyettese lett.[3][5] Stipetić tábornok egyike azon horvát tábornokoknak, akik konfliktusba kerültek Gojko Šušak védelmi miniszterrel, mert határozottan ragaszkodott saját nézeteihez, vagyis bizonyos döntések meghozatalában a megszerzett szakértelméhez.[5] Stipetić tábornok szerint a HV már 1991-ben készen állt egy támadó hadműveletre. A Bilo-hegységben és a Papukon végrehajtott horvát katonai akciók az Otkos 10 hadművelettel kezdődtek, de a szarajevói fegyverszünet mindent megállított. [6] 1992 elején Ante Karić horvát biztost, Nikola Rendulić ezredest és Stipetić tábornokot Tuđman elnök parancsára Gospićba küldték, ahol a gospić-i helyzet miatti sorozatos kifogások miatt el kellett bocsátaniuk a 128. dandár parancsnokát, Mirko Norac tábornokot. Stipetić tábornok felolvasta Norac tábornoknak Tuđman elnök parancsát, hogy eltávolítja a parancsnoki posztból, és Nikola Rendulić ezredest nevezi ki a helyére, Norac tábornok azonban megtagadta a parancs végrehajtását. Miután visszatért Zágrábba, Stipetić tábornok tájékoztatta Tuđman elnököt, hogy Norac megtagadta a parancs végrehajtását, amire Tuđman elnök nagyon hevesen reagált, és megparancsolta embereinek, hogy oldják meg ezt, de semmi sem változott.[7] 1992 júliusában Stipetić tábornok az Eszéki Katonai Körzet és a szlavóniai hadszíntér parancsnoka lett, ugyanazon év decemberében pedig a Zágrábi Katonai Körzet parancsnokává nevezték ki.[3]
A Boszniai Szávamente (Bosanska Posavina) 1992-es elvesztése után Stipetić tábornok felszólította Bród városának politikai vezetését, hogy azonnal hagyjon fel a Posavinai operatív törzs vezetésébe való beavatkozással, aminek következtében a Boszniai Szávamente legnagyobb része elveszett. A tábornok nyílt árulásnak nevezte, hogy a városvezetés közvetlen befolyást gyakorolt a Horvát Nemzeti Gárda 108. dandárjára, amely ennek következtében Stipetić tábornok tudta és engedélye nélkül vonult vissza 1992. október 5-6-án a Száván át Bródba. Ez a hadszíntér horvát erőinek teljes széteséshez vezetett, és más egységek kivonását eredményezte. Stipetić a szerb erőket fegyverekkel, olajjal és lőszerrel való ellátására használt bosanska posavinai folyosó elvágásával nemcsak Bosznia-Hercegovinában, hanem Horvátország megszállt területein is meg akarta gyengíteni a szerb hatalmat. A folyosó átvágásáról azonban soha nem született politikai döntés, és amikor Stipetić kétszer is megpróbálta ezt megtenni, előbb megakadályozták és intézkedéseit szabotálták, másodszor pedig azonnal leváltották.[8]
Stipetić tábornok állandó tagja volt annak a bizottságnak, amely az Egyesült Nemzetek Szervezete (ENSZ) békefenntartó erőivel és Horvátország megszállt területéről érkező szerb felkelőkkel tárgyalt. A Zágrábi Katonai Körzet parancsnokaként kezdetben nem ismerte a „Medaki zseb” hadműveletet, de tudatában volt következményeinek, például Sziszek és Károlyváros gyakori ágyúzásának, ami az ő illetékességi területéhez tartozott. Kezdetben a Medaki zseb hadműveletet kis léptékű műveletnek tekintette. 1993. szeptember 9-én, a Sziszek felé vezető úton a vezérkari főnöktől, Janko Bobetko tábornoktól parancsot kapott, hogy azonnal térjen vissza Zágrábba. Zágrábban Bobetko Tuđman elnök utasítására négy ENSZ-békefenntartó jelenlétében üdvözölte Stipetić tábornokot, és utasította, hogy írjon alá tűzszüneti megállapodást a hadművelet leállításáról és a horvát erők visszavonásáról. Amikor Stipetić megjelent Bobetkónál, hogy aláírja a megállapodást, Bobetko felhívta a figyelmét, hogy ő személyesen soha nem fogja aláírni, mire Stipetić dühösen azt válaszolta, hogy „miféle ember vagy te, aki olyan parancsot ad, amit maga nem tenne meg”. Ezután Bobetko utasítására Gospićra indult, ahol a szerződést alá kellett volna írnia. Amikor Gospićba érkezett, nem tetszett neki a katonák reakciója, ami nem lepte meg, ezért arra kérte Rahim Ademi tábornokot, hogy nyugtassa meg őket, mire Mladen Markac tábornok azt mondta neki, hogy ne jöjjön a szektorába, mert emberei dühükben megölhetik.[9][10]
Kevesen tudják, hogy Stipetić tábornok volt az első horvát tiszt, aki horvát egyenruhában sétált át a szerb felkelők ellenőrizte Knin városán. A két békeközvetítő, David Owen és Thorvald Stoltenberg által vezetett knini megbeszéléseken a horvát tárgyalódelegációban a hadsereg képviselőjeként Stipetić tábornok és Josko Morić belügyminiszter-helyettes vett részt. Ők ketten megállapodtak abban, hogy horvát díszegyenruhában érkeznek Kninbe, amelyen rajta lesz az összes kapcsolódó horvát jelkép, beleértve a kitüntetéseket is. A lépés bosszantotta Owent, aki rögtön a tárgyalások kezdetén megjegyezte, hogy normálisak-e, hogy horvát egyenruhában jöttek Kninbe.[5]
Stipetić tábornok 1994 augusztusáig volt a Zágrábi Katonai Körzet parancsnoka, amikor leváltották, és minden átmenet nélkül a vezérkarhoz vezényelték.[8] 1995. május 19-én vezérezredessé léptették elő.[3] A „Bljesak” (Villám) hadművelet idején, 1995-ben Stipetić az Ógradiska-Okucsány vonalon végrehajtott műveletek koordinátora volt.[7] Az „Oluja” (Vihar) hadművelet tervének kidolgozása során Stipetić a vezérkari főnök helyetteseként szolgált, és aktívan részt vett a terv kidolgozásában. 1995. augusztus 3-án a horvát küldöttség tagja volt Genfben a Milan Babić-csal és más szerb vezetőkkel folytatott tárgyalásokon. Stipetićnek az volt a feladata, hogy oly módon zárja le ezeket a tárgyalásokat, hogy a szerbek egyezzenek bele a békés reintegrációba és cserébe széles körű autonómiát kapnak. Miután a szerb vezetés megtagadta a békés reintegrációt, Tuđman elnök a Vihar hadművelet elindítása mellett döntött. A vezérkari főnök, Zvonimir Červenko tábornok utasítására Stipetić tábornokot jelölték ki a Keleti Védelmi Szektor parancsnoki posztjára. Augusztus 5-én reggel Tuđman elnök felhívta Stipetićet, és elrendelte, hogy Ivan Basarac tábornoktól a művelet késése miatt vegye át a Petrinya melletti északi szektor irányítását.[4] Stipetić figyelmeztette Tuđman elnököt, hogy a hadművelet során nem tanácsos a parancsnokot lecserélni, de Tuđman elnök ragaszkodott hozzá, mondván: „Te katona vagy, és ez egy parancs”, majd azt mondta neki, hogy helyre kell állítania a rendet a csatatéren.[7]
Augusztus 6-án Stipetić tábornok a korábbi tervek szerinti támadást rendelt el az egész hadszíntéren. Az eredmény az lett, hogy a horvát hadsereg másnap reggel, augusztus 7-én behatolt Petrinyába, majd dél körül Kostajnicába, este pedig Glinába is. Glina felszabadítása után az ENSZ-tábornokok azzal a hírrel fordultak Stipetić tábornokhoz, hogy a szerb erők megadják magukat és meg akarták állítani a horvátok előrenyomulását. Stipetić nem hitte el a hírt, és csak az egységek haladásának lassítását rendelte el. A szerb erők megadásáról augusztus 8-án 10 órakor állapodtak meg az ENSZ glinai bázisán. Mivel azonban a szerb erők képviselői akkor nem jelentek meg, Stipetic tábornok azzal fenyegetőzött, hogy 13 órakor megkezdi a tüzérségi előkészületeket egy újabb támadásra, bár a Stipetić parancsnoksága alatt álló egységek ekkor már behatoltak Dvorba.[4] A szerb erők 21. „Kordun” hadteste augusztus 8-án 14 órakor megadta magát.[4][11] A megadásról szóló dokumentumot összeállítva Stipetić azt javasolta a szerb parancsnoknak, Čedo Bulat ezredesnek, hogy a Szerbiába vezető úton távozni akaró civilek oszlopban haladjanak elől, és a magukat megadó katonák képezzék vonuló emberek hátvédjét. Bulat ezredes azonban nem hallgatott Stipetic tábornok tanácsára, hanem szigorúan követte a belgrádi utasításokat, és úgy döntött, hogy először kivonja a hadsereget és a tiszteket, és hagyja, hogy az emberek maradjanak hátra. Stipetić erre úgy reagált, hogy azt mondta Bulatnak, hogy tegyen, amit akar, de nyilvánvalóan nincs tudatában az előtte álló történelmi felelősségnek.[5]
A „Vihar” hadművelettel egyidőben befejeződött Bihács három éve tartó ostroma is, amelyet a Bosznia-Hercegovinai Köztársaság Hadserege Atif Dudaković parancsnoksága alatt álló 5. hadtestével együtt folytattak.[12] Dudaković Bihács határában a horvát hadsereg tagjait köszöntve kijelentette: „A Vihar hadműveletre éppúgy szükségünk volt, mint Horvátországnak”. A „Vihar” hadművelet után Stipetić tábornok 1995. augusztus 10-én visszatért Zágrábba, ahol a vezérkaron belül új beosztásba nevezték ki. Bár ő volt a „Vihar” hadművelet északi szektorának parancsnoka, Stipetić tábornok soha senkinek nem tett jelentést a műveletben való részvételéről. Amikor nyugdíjba vonult, átadta az erről szóló jegyzőkönyvet a Horvát Köztársaság Honvédelmi Minisztériuma levéltárának.[4]
A háború utáni tevékenysége
2000. március 10-én Stjepan Mesić elnök Stipetić tábornokot nevezte ki a vezérkari főnöknek, aki ezt a pozíciót 2003. január 16-ig töltötte be.[13] 2001-ben a hágai Nemzetközi Törvényszék (ICTY) nyomozói gyanúsítottként kívánták meghallgatni Stipetić tábornokot.[14] Amikor Stipetić megkapta az idézést, azonnal beleegyezett, bár Goran Granic miniszterelnök-helyettes folyamatosan agitálta, hogy ne siessen. Stipetićet két napon át, összesen több mint 12 órán keresztül hallgatták ki. A hágai nyomozók a horvátországi háborúval kapcsolatos számos részletre kívántak fényt deríteni, különösen a „Medaki zseb”, a „Villám” és a „Vihar” kulcsműveletekkel kapcsolatban. Nevét először 2000 novemberében emlegették a bírósági nyomozási cselekmények kapcsán.[14][15] Kétnapos kihallgatás után egy rövid nyilatkozatában kijelentette, hogy a nyomozók tisztességesek és elégedettek voltak a hágai törvényszék nyomozóival folytatott tárgyalásokkal.[14] Stipetić és Tus tábornok volt az a két JNA parancsnok, akit távollétében Belgrádban árulással és dezertálással vádoltak.[4] 1998. szeptember 8-án Stipetić tábornokot Ogulin város díszpolgárává,[3] 2012. augusztus 2-án pedig Glina város díszpolgárává nyilvánították.[16]
Jegyzetek
- ↑ a b Hrvatska enciklopedija (horvát nyelven). Miroslav Krleža Lexicographical Institute, 1999
- ↑ a b c Ivica Đikić: General Petar Stipetić, Načelnik glavnog Stožera HV-a: Činjenica je da smo ratovali u Bosni. Feral Tribune, (2010)
- ↑ a b c d e f Počasni građani Ogulina: Petar Stipetić. www.ogulin.hr. Grad Ogulin (Hozzáférés: 2013. november 23.)
- ↑ a b c d e f g Nisam pozvan u Knin, no pobjedu mi ne mogu uzeti. www.jutarnji.hr. Jutarnji list (2008. augusztus 2.) (Hozzáférés: 2013. november 23.) arch
- ↑ a b c d Ante Gugo: Petar Stipetić, general u središtu haaških obračuna: Oficir koji je pravi časnik. arhiv.slobodnadalmacija.hr. Slobodna Dalmacija (2000. augusztus 19.) (Hozzáférés: 2022. június 19.) arch
- ↑ General Petar Stipetić: Nisam se borio za ovakvu državu! www.politikaplus.com (2011. augusztus 5.) (Hozzáférés: 2016. január 26.) arch
- ↑ a b c Ivica Đikić: Vojska plaća račune politike. Feral Tribune, (2000. december 23.)
- ↑ a b Eduard Šoštarić: Dvaput su me spriječili da presiječem srpski koridor. Nacional, (200404. október) arch Hozzáférés: 2013. november 23.
- ↑ Petar Stipetić: Markačevi su me htjeli likvidirati. dalje.com (2007) (Hozzáférés: 2022. június 19.) arch
- ↑ Stipetić: Nikada nikome nisam rekao da laže o događajima u Gospiću. www.index.hr (2007. szeptember 11.) (Hozzáférés: 2013. november 23.)
- ↑ Zarobljenim srpskim vojnicima nudili smo da ostanu u Hrvatskoj, ali su oni izabrali drugi put. www.hrvatska-rijec.com. Hrvatska riječ (201208. június) (Hozzáférés: 2013. november 23.) arch
- ↑ „After Long Siege, Bosnians Relish 'First Day of Freedom'”, The New York Times, 1995. augusztus 9. (Hozzáférés: 2013. február 3.)
- ↑ Petar Stipetić novi načelnik Glavnog stožera Oružanih snaga. www.hrt.hr (2000. március 10.) (Hozzáférés: 2013. november 24.)
- ↑ a b c Iscrpljujući razgovori Stipetić – haaški istražitelji. www.ar-news.net. www.ar-news.net (Hrvatska privatna novinska agencija) (2001. március 29.) (Hozzáférés: 2013. november 24.) arch
- ↑ Haaški sud pozvao je Stipetića kao svjedoka, ali i mogućeg osumnjičenika. www.hrt.hr (2000. december 20.)
- ↑ Stožerni general u mirovini Petar Stipetić proglašen je počasnim građaninom Grada Gline. www.grad-glina.hr. Grad Glina (2012. augusztus 3.) (Hozzáférés: 2013. november 24.)
Fordítás
Ez a szócikk részben vagy egészben a Petar Stipetić című horvát Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Politikaportál
Horvátország-portál