Mojnest
Mojnest (Moinești) | |||
![]() | |||
Stefan Lucian: Mojnest-i tájkép | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Történelmi régió | Moldva | ||
Fejlesztési régió | Északkelet-romániai fejlesztési régió | ||
Megye | Bákó | ||
Rang | város | ||
Községközpont | Moinești | ||
Beosztott falvak | Găzărie | ||
Polgármester | Vasile Ailincăi | ||
Irányítószám | 605400 | ||
SIRUTA-kód | 20876 | ||
Népesség | |||
Népesség | 18 704 fő (2021. dec. 1.) +/- | ||
Magyar lakosság | 12 (0%, 2021)[2] | ||
Község népessége | 19 728 fő (2021. dec. 1.)[1] | ||
Népsűrűség | 554 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Terület | 46,04 km² | ||
Időzóna | EET, UTC+2 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() | |||
Mojnest weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Mojnest témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Mojnest (románul: Moinești) város Bákó megyében, Moldvában, Romániában.
A város körül tíz ásványvizet adó forrás van, melyek vize a Gazu-patakban egyesül. A bákói kőolajtelep központja. Valamikor magyar település volt a helyén, ma nagyrészt románok lakják.
Fekvése
A város a 475 méter magasságban a Dormánfalvi- medencét és a Tázló - völgyét elválasztó fennsíkon fekszik, mely a Tarkő és Berzunc- hegységeket köti össze a Sós Tázlóba folyó Ürmös- patak vízgyűjtőjén. Kománfalvától 8, Bákótól 47 km- re fekszik.
A következő négy kistelepülésből alakult ki: Dealul Mare (Nagydomb), Lunca Moinești (Mojnestrét), Târgușorul Moinești (Mojnestvásár), és Mojnestpataka.
Története, néveredete
A hagyomány szerint egy Moján nevű emberről kapta nevét, aki valamikor itt élt. Egyes néprajzosok Mánfalvával azonosítják. Egy 1452-es oklevél szerint egy Mojnes nevű csobánról kapta nevét. Írásban már 1438-ban említik, Alexandru cel Bun fia Ilieș által kiadott okiratban. Első (ortodox) templomát (Biserica Cuvioasa Paraschiva) 1702-ben építették, ez máig fennáll.
Mojnest 1781-ben vásárjogot nyert. Felemelkedése a kőolajszármazákok kitermelésével gyorsult. Már 1803-ban pakurát termeltek ki. A 19. század végén községi rangú település volt 760 házzal. Hetven kútból nyerték a kőolajat, hetente 1000 vödörrel. Tizenöt petróleumgyára volt, valamint parrafingyára és viaszgyára is a kőolajfeldolgozásra épült. Emellett több száz kézműves és kereskedő lakosa volt. A mezőgazdaság legfontosabb termékei a kukorica, kalászosok és hüvelyesek voltak.
1912-ben (több visszaminősítés után végleg) várossá nyilvánították. A 20. században a petróleumipar további lendületet adott a városnak. 1960 után lakótelepeket építettek, nagyszámú románt betelepítve. 2001-ben municípium lett.
Mojnesti magyarok
Jerney János kutatása szerint magyar lakossága az államalapítás előtt is volt, de nem maradt fenn. Az 1800-as években odaköltöző magyaroknak - nem tudván hova temetkezzenek - egy 90 éves oláh megmutatta a régi magyar temetőt, melynek helyét megerősítette a tetemek kihantolása.
A mai római katolikus közösségről először 1776-ban írnak, akkor Gorzafalva egyházközségéhez tartozott. 1850-ben Jerney 103 magyar lakost számlált, megemlékezett templomáról, melyet "Urunk Mennybemenetele" tiszteletére szenteltek 1840 körül. 1890- ben már 579 magyar lakosa volt, mely közösség a huszadik század derekán tovább gyarapodott a Pusztina környéki magyar családokkal. 1930-ban százan vallották magukat magyar nyelvűnek és nemzetiségűnek. 1955-ben önálló katolikus egyházközség lett. 1992-ben 1365 katolikus lakosa volt, melyből Tánczos Vilmos ötvenre tette a magyar nyelvet ismerők számát. 2002-ben 1230 katolikus lakosa volt, a teljes lakosság 5%-a.
Mojnesti zsidók
A 19. századtól szerveződött egy jelentős zsidó közösség a településen, amely virágkorát a kommunizmus kezdetéig élte. E közösség jeles képviselői: Tristan Tzara és Moses Rosen. 1890-ben 1987 izraelita lakosa volt, mely a teljes lakosság felét tette ki. Foglalkozásuk hagyományosan a kereskedelem és kézművesség volt.
Demográfiai adatok
Etnikai megoszlása, a 2002-es népszámlálás alapján:
Vallási hovatartozás, a 2002-es népszámlálás alapján:
- ortodox: 22.353
- római katolikus: 1.230
- pünkösdista: 286
- más vallású: 341
Gazdaság
Gazdaságának alapját a só, földgáz, kőolaj és fakitermelés, feldolgozás adja. Emellett élelmiszeripara jelentős. Egy múzeuma a kőolajkitermelést mutatja be. Említésre méltó a városi gyógyfürdő is. Fontosabb mezőgazdasági terményei a kukorica és kalászosok.
Közlekedés
A jó minőségű Kománfalva - Bákó közti 2G jelű főút szeli át, melyen jelentős autóforgalom halad. A buszvégállomásról rendszeresen közlekednek magáncégek járatai a megyeközpontba Bákóba, valamint Kománfalvára a vasútállomáshoz. Naponta többször vannak járatok Pusztinára, Frumószára is.
Kultúra
„Dada” emlékmű
Tristan Tzara születésének 100. évfordulójára emelték az úgy nevezett „Dada” emlékművet a városból kivezető úton Bacău felé. Az UNESCO kiemelten jelentős műemléknek nyilvánította.
Híres mojnestiek
- Tristan Tzara (1896–1963), a román avantgárd legjelentősebb képviselője
- Moses Rosen (1912–1994), rabbi, a román akadémia tagja
- Alexandru Sever (1921–), író
- Nestor Rates, újságíró és politológus
- Cristina Popescu (1952–), nyelvész
- Raluca Belciu (1976–), újságíró
Lásd még
Hivatkozások
Források
- Moldvai Magyarság XVII. évfolyam, 10. szám, cikk: Gazda László - Mojnest
- http://www.ghidulprimariilor.ro/ - adatok a községről román nyelven
További információk
- A város honlapja
- MTA Etnikai-Nemzeti Kisebbségkutató Intézet
- Moldvai Csángómagyarok Szövetsége
Erdély-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap