Jameson-amarant
![]() | ||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||||
Lagonosticta rhodopareia (Heuglin, 1868) | ||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Jameson-amarant témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Jameson-amarant témájú kategóriát. |
A Jameson-amarant (Lagonosticta rhodopareia) a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe, ezen belül a díszpintyfélék (Estrildidae) családjába tartozó faj.[1][2]
Rendszerezése
A fajt Theodor von Heuglin német ornitológus írta le 1868-ban, az Estrelda nembe Estrelda rhodopareia néven.[3]
Alfajai
- Lagonosticta rhodopareia rhodopareia – (Heuglin, 1868)
- Lagonosticta rhodopareia jamesoni – (Shelley, 1882)
- Lagonosticta rhodopareia ansorgei – (Neumann, 1908)[2]
Előfordulása
Kelet- és Dél-Afrikában, Angola, Botswana, Csád, a Dél-afrikai Köztársaság, Dél-Szudán, Eritrea, Etiópia, Kenya, a Kongói Demokratikus Köztársaság, Malawi, Mali, Mozambik, Namíbia, Szváziföld, Tanzánia, Uganda, Zambia és Zimbabwe területén honos.
Természetes élőhelyei a szubtrópusi és trópusi száraz szavannák és cserjések. Állandó, nem vonuló faj.[4]
Megjelenése
Testhossza 10-11 centiméter, testtömege 7,5-13 gramm.[3] A hím a sötétvörös amaranthoz hasonló, de felül barna árnyalat nélkül, több-kevesebb vöröses árnyalattal. Alul világosabb vörös színű, kevesebb és apróbb fehér foltokkal a melloldalakon. A fekete hegyű csőr kékesszürke színű. A tojó a hímhez hasonló, de alul mattabb színű vagy barnás, s az alsó farkfedők nem annyira kifejezetten feketék.
![]() | ![]() |
Életmódja
Fűmagvakkal és rovarokkal táplálkozik.[3]
Jegyzetek
Források
- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2018. május 15.)
- Vargha Béla. Szövőpintyek-díszpintyek. Natura (1984). ISBN 963-233-107-9
További információk
- Kép a fajról
- Internet Bird Collection - videók a fajról
- Xeno-canto.org - a faj hangja és elterjedési területe
Madárportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap