Goszthony Mária
Goszthony Mária | |
Született | 1893. augusztus 23.[1] Bárdudvarnok |
Elhunyt | 1989. március 27. (95 évesen)[1] Mezőcsokonya |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása | festőművész |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Goszthony Mária (Bárdibükk, 1893. augusztus 23. (helyenként augusztus 22.) – Mezőcsokonya, 1989. március 27.) festőművész, keramikus.
Az arisztokrata gosztonyi és kövesszarvi Goszthony család tagja. Apja Budapesten neves ügyvédi irodát vezetett, Somogyban 1000 holdas birtokot műveltetett.
Tanulmányai, élete, munkássága
Iskoláit magánúton végezte, vizsgáit Budapesten tette le. 1913-ban Münchenben művészeti tanulmányokat kezdett. Az első világháború kitörése után Budapesten a Haris-közben működő, Kernstok Károly, Rippl-Rónai József, Vedres Márk által vezetett Képzőművészeti Szabadiskolában tanult tovább. Kernstok egyik legkedvesebb tanítványa volt, lelkesen segített az iskola életének megszervezésében. Gyakran látogatta a Lukács György és Balázs Béla nevével fémjelzett Vasárnapi Kör nevű progresszív idealista társaság összejöveteleit.
1918-tól közvetítő szerepet vállalt a Kommunisták Magyarországi Pártja vezetői és a Katonai Tanács tagjai között, majd a letartóztatott és illegalitásban levő baloldali vezetők összekötője volt. 1919-ben a Tanácsköztársaság idején a mestere, Kernstok által Nyergesújfalun létrehozott művésztelepen élt és dolgozott. Szerelmi kapcsolatban volt Szamuely Tiborral, akit már a Tanácsköztársaság előtt, az illegalitásban is bújtatott.[2]
Az 1917–19 között készült festményei, szén- és tusrajzai, illeszkednek a korszak képzőművészeti szemléletéhez. Alkotásait a formai lényeglátás, biztos, energikus vonal- és színkezelés jellemzik.
A Tanácsköztársaság bukása után Szamuely Tiborhoz fűződő kapcsolata miatt menekülnie kellett. Egy évet töltött Villachban, majd 1920-tól hosszabb ideig élt Olaszországban, Firenzében, Assisiben, Perugiában és Rómában. Tanulmányozta a rézkarckészítést és a freskófestészetet, Cimabue, Pinturicchio, Giotto művészetét.
Assisiben kötött ismeretséget az ott élő dán katolikus íróval, Jörgensennel, akinek a hatására Assisi Szent Ferenc eszméit követve a vallásos hitben talált támaszra. 1923-ban hazatérhetett Bárdibükkbe, ahol kápolnát építtetett és azt saját freskóival díszítette. A bárdibükki Porciunkula kápolnát XI. Pius pápa 1926-ban búcsújáróhellyé nyilvánította.
1928–31 között Rómában elvégezte a Képzőművészeti Akadémiát, majd 10 évig műtermet tartott fenn a Villa Borghese mellett művésztelepen. Szárnyasoltárokat festett, freskókat alkotott olaszországi templomokban valamint a szlovákiai Kocsócban illetve Veszprémben. Assisiben kiállítása is volt.
A 30-as évek közepétől barátnőjével, Josipovich Idával Olaszországban Vietri sul Mare-ban, Firenzében, Derutában, Salernoban kerámiaművészettel foglalkoztak. Kezdetben az itáliai alkotásokat másoltak és azokat árulták Budapesten. A 40-es években Bárdibükkön műhelyt rendeztek be, ahol a később hozzájuk csatlakozó unokatestvérével, Goszthony Sárival hármasban tevékenykedtek. Sajátos stílust alakítottak ki a klasszikus habán stílus, a magyar fazekas művészet hagyományos motívumai és modern elemek ötvözésével, de főleg az itáliai reneszánsz hagyományokra támaszkodva. Alkotásaik Goszthony Mária neve alatt kerültek forgalomba az Iparművészeti Vállalaton és a Képcsarnokon keresztül.
Goszthony Mária elsősorban festőnek vallotta magát, az 1960-as évek végéig festett posztimpresszionista olajfestményeket, akvarelleket. Főként Somogyban készült plein aire tájképeivel érte el legnagyobb művészi sikereit. A képek egy része a Londoni Királyi Akvarell Társaság útján Angliába került.
A kortárs képzőművészeti eseményekbe már nem kapcsolódott bele. Magányos művészként, de sok barát szeretetét élvezve tevékenykedett haláláig. Budapesten és Kaposváron voltak kiállításai. 1982-ben megkapta a Somogy Megyei Tanács Művészeti díját. 1989. március 27-én halt meg Mezőcsokonyán. Hamvait a bárdibükki kápolnájában helyezték örök nyugalomra.
Jegyzetek
Források
- Goszthony Mária Bárdudvarnok honlapján
- Goszthony Mária Somogy honlapján, egy festmény önarcképe fényképével
- A Manda Goszthony Máriáról
- Az Artportal Goszthony Máriáról Archiválva 2021. május 16-i dátummal a Wayback Machine-ben
- ↑ Hatos: Hatos Pál: Rosszfiúk világforradalma: Az 1919-es Magyarországi Tanácsköztársaság története. Budapest: Jaffa Kiadó. 2021. ISBN 978-963-475-250-9
További információk
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/82/Wikibooks-logo-hu.svg/50px-Wikibooks-logo-hu.svg.png)
- TÜSKÉS T.: Látogatóban Goszthony Máriánál, Somogy, 1989/4.
- HORVÁTH J.: Képzőművészek Somogyban - Somogy képzőművészei 1780-1945, Kaposvár, 1990.