Dzsungária
Dzsungária | |
Közigazgatás | |
Ország(ok) | ![]() ![]() ![]() |
Népesség | |
Teljes népesség | ismeretlen |
Földrajzi adatok | |
Terület | kb. 770 000 km² |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() ![]() Dzsungária Pozíció Kína térképén | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Dzsungária témájú médiaállományokat. |
Dzsungária (kínai írásjegyekkell: 準噶爾, pinjin átírással: Zhǔngáěr; ujgurul: Җуңғар ойманлиғи / جۇڭغار ئويمانلىغى, mongolul: Зүүнгар) egy földrajzi régió Belső-Ázsiában, amelynek nagy része a kínai Hszincsiang északi felének felel meg, de átnyúlik Kazahsztánba és Mongóliába is.
Földrajz
Törmelékekkel, homokkal borított hullámos felszíne északkeletről délnyugat felé 1000 méterről 200 méterre süllyed. A medencét északkeleten a Mongol-Altaj, délen a Tien-san és a belőle kiágazó vonulatok meredek falakkal zárják le, a háromszög északnyugati oldalán fekvő, nagyjából kelet-nyugati csapású, a Közép-ázsiai-peremhegyvidékhez tartozó proterozoikumi röghegységek között azonban tágas átjárók vezetnek Közép-Ázsia felé, közülük a leghíresebb a 70 km hosszú, pár km széles, 200 méteres magasságban fekvő Dzsungár-kapu. Ez a hegyszoros Kazahsztán és Kína határán évezredek óta fontos közlekedési útvonal, a nomádok népvándorlásának egyik fő útja, ezért „népek kapuja” néven is emlegetik. A röghegységek közül az északabbi, 300 km hosszú Tarbagataj 2992 m-re magasodik, ma már nem borítja örök hó, a délebbi, 400 km hosszú, 4464 méteres csúcsú Dzsungár-Alatauról azonban több kisebb gleccser is indul.[1]
Dzsungáriát részben mérsékelt övezeti sztyepp borítja, szárazságtűrő libatopokkal és tamariskafélékkel, a medence közepén pedig nagy, kb. 50 000 km² kiterjedésű sivatag, a Gurbantünggüt terül el. A hegyek oldalain 1500–2200 m között nyár- és fenyőerdők (rezgő nyár, szibériai vörösfenyő, szibériai luc), lábaiknál pedig az olvadékvizekből nyomán dús füvű rétek, legelők terülnek el. A medence legészakibb részét, a Fekete-Irtis völgyét – mely egy másik fontos átjáró északnyugat felé – leszámítva a medence lefolyástalan. Rövid folyói a sivatagban, vagy sós tavakban végződnek. Tavai közül egyik legismertebb a Borohoro-hegység északi lábát övező szerkezeti árokban 189 m magasan fekvő, 1040 km² területű Ebi-tó(wd).[2]
Éghajlat
Éghajlata szélsőségesen kontinentális. A januári középhőmérséklet mínusz 15-20 °C, a júliusi középhőmérséklet 25-28 °C, jelentős a hőmérséklet napi ingadozása is. A fagyos napok évi száma (200) meghaladja a fagymentesekét. Az éves csapadék alig 100–300 mm.[3]
Hónap | Jan. | Feb. | Már. | Ápr. | Máj. | Jún. | Júl. | Aug. | Szep. | Okt. | Nov. | Dec. | Év |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Átlagos max. hőmérséklet (°C) | −11,0 | −7,0 | 5,0 | 19,0 | 26,0 | 32,0 | 34,0 | 32,0 | 25,0 | 15,0 | 2,5 | −7,5 | 13,9 |
Átlagos min. hőmérséklet (°C) | −19,0 | −15,5 | −4,0 | 8,0 | 15,0 | 20,5 | 22,5 | 21,0 | 14,5 | 6,0 | −4,5 | −14,0 | 4,3 |
Átl. csapadékmennyiség (mm) | 4 | 2 | 4 | 7 | 16 | 13 | 20 | 15 | 7 | 6 | 6 | 5 | 105 |
Forrás: China Meteorological Administration |
Történelem
![]() | Lásd még: Hszincsiang-Ujgur Autonóm Terület |
Területén állt fenn az önálló Dzsungár Kánság 1634 és 1755 között. Az államot irányító dzsungárokat a 18. században a járványok, a kínai invázió és a szomszédos népek támadásai gyakorlatilag mind kiirtották.
Városok
Főbb városai: Ürümcsi, Kuldzsa (Yining), Karamaj, Vusu.
Gazdaság
Búzát, árpát, zabot és cukorrépát termesztenek, és szarvasmarhát, juhot, jakot és lovat tenyésztenek. A földeket gyakran olvasztott hóval öntözik.
A régiónak szén-, vasérc- és aranybányái is vannak, valamint olajmezői.
Galéria
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/75/Bayanbulak_grassland.jpg/1000px-Bayanbulak_grassland.jpg)
-
- Ili (folyó)
- Tien-san jakokkal
- Tiancsi-tó
- Kanasz-tó
-
Jegyzetek
- ↑ Ázsia regionális földrajza 135.
- ↑ Ázsia regionális földrajza 138. o.
- ↑ Ázsia regionális földrajza 135.
Források
- ↑ Ázsia regionális földrajza: Horváth Gergely, Probáld Ferenc, Szabó Pál (szerk): Ázsia regionális földrajza. Budapest: ELTE Eötvös Kiadó. 1998. ISBN 9789632840215
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap