Dactylopterus volitans
![]() | ||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() A természetes élőhelyén | ||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||
Nem szerepel a Vörös listán | ||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||
Dactylopterus volitans (Linnaeus, 1758) | ||||||||||||||||||
Szinonimák | ||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Dactylopterus volitans témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Dactylopterus volitans témájú médiaállományokat és Dactylopterus volitans témájú kategóriát. |
A Dactylopterus volitans a sugarasúszójú halak (Actinopterygii) osztályának skorpióhal-alakúak (Scorpaeniformes) vagy pikóalakúak (Gasterosteiformes) rendjébe, ezen belül a Dactylopteridae családjába tartozó faj.
Nemének az egyetlen faja.
Előfordulása
A Dactylopterus volitans előfordulási területe az Atlanti-óceán és a Földközi-tenger part menti részei. A keleti állománya a La Manche csatorna és Angola között található meg. A Földközi-tenger nyugati felén, valamint az Azori- és Madeira-szigetek körül is fellelhető. A nyugati állomány Kanadától és az Amerikai Egyesült Államokbeli Massachusetts államtól kezdve a Mexikói-öblön keresztül, egészen Argentínáig lelhető fel.
Megjelenése
Ez a hal általában 38 centiméter hosszú, de akár 50 centiméteresre is megnőhet. Testtömege legfeljebb 1,8 kilogramm. Hátúszóján 7 tüske látható. Mellúszói igen nagyok és legyezőalakúak. Ezeken az első 6 sugár külön áll és egy másik pár mellúszót képez. Nincsenek méreg mirigyei.
Életmódja
Szubtrópusi halfaj, amely egyaránt képes megélni a sós- és brakkvízben is. 1-100 méteres mélységekben él, általában a korallszirtek közelében. A homokos, iszapos vagy törmelékes fenéket kedveli, ahol a táplálékát keresi a mellúszói segítségével. Tápláléka főleg rákok, de kagylók és kisebb halak is.
Felhasználása
A Dactylopterus volitansnak, csak kismértékű halászata van. Inkább a sporthorgászok halásszák, vagy a városi akváriumoknak gyűjtik be.
Képek
- menekülő és
- nyugalmi állapotban
-
-
- múzeumi
- példányok
-
- rajz a halról
Források
- Dactylopterus volitans (Linnaeus, 1758) FishBase
- Dactylopterus FishBase
Biológiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap