Csíkostorkú lombtimália
![]() | ||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||
Mixornis gularis (Horsfield, 1822) | ||||||||||||||||||
Elterjedés | ||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Csíkostorkú lombtimália témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Csíkostorkú lombtimália témájú médiaállományokat és Csíkostorkú lombtimália témájú kategóriát. |
A csíkostorkú lombtimália (Mixornis gularis) a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe és a timáliafélék (Timaliidae) családjába tartozó faj.[1]
Rendszerezése
A fajt Thomas Horsfield amerikai ornitológus írta le 1822-ben, a Timalia nembe Timalia gularis néven.[2] Besorolása vitatott, egyes szervezetek a Macronus nembe sorolják Macronus gularis néven.[3]
Alfajai
- Mixornis gularis archipelagicus (Oberholser, 1922)
- Mixornis gularis chersonesophilus (Oberholser, 1922)
- Mixornis gularis condorensis (Robinson, 1921)
- Mixornis gularis connecteus (Kloss, 1918)
- Mixornis gularis gularis (Horsfield, 1822)
- Mixornis gularis inveteratus (Oberholser, 1922)
- Mixornis gularis kinneari (Delacour & Jabouille, 1924)
- Mixornis gularis lutescens (Delacour, 1926)
- Mixornis gularis rubicapilla (Tickell, 1833)
- Mixornis gularis saraburiensis Deignan, 1956
- Mixornis gularis sulphureus (Rippon, 1900)
- Mixornis gularis ticehursti (Stresemann & Heinrich, 1940)
- Mixornis gularis versuricola (Oberholser, 1922)
- Mixornis gularis woodi (Sharpe, 1877)[3]
Előfordulása
Dél- és Délkelet-Ázsiában, Banglades, Bhután, India, Indonézia, a Fülöp-szigetek, Kína, Kambodzsa, Laosz, Malajzia, Mianmar, Nepál, Thaiföld és Vietnám területén honos.
Természetes élőhelyei a szubtrópusi vagy trópusi síkvidéki és hegyi esőerdők, mangroveerdők, mocsári erdők és cserjések, valamint ültetvények és vidéki kertek. Állandó, nem vonuló faj.[4]
Megjelenése
Testhossza 11 centiméter, testtömege 10-14 gramm.[5]
Természetvédelmi helyzete
Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma pedig stabil. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.[4]
Jegyzetek
- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2020. november 7.)
- ↑ Avibase. (Hozzáférés: 2020. november 7.)
- ↑ a b A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System. (Hozzáférés: 2020. november 7.)
- ↑ a b A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2020. november 5.)
- ↑ Oiseaux.net. (Hozzáférés: 2020. november 7.)
További információk
- Képek az interneten a fajról
- Xeno-canto.org - a faj hangja és elterjedési területe
Madárportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap