Berillium-nitrid
Berillium-nitrid | |
![]() | |
Kémiai azonosítók | |
---|---|
CAS-szám | 1304-54-7 |
Kémiai és fizikai tulajdonságok | |
Kémiai képlet | Be3N2 |
Moláris tömeg | 55,06 g/mol |
Megjelenés | sárga vagy fehér por |
Sűrűség | 2,71 g/cm³ |
Olvadáspont | 2200 °C |
Forráspont | 2240 °C (bomlik) |
Oldhatóság (vízben) | bomlik |
Oldhatóság (savak, bázisok) | hidrolizál |
Kristályszerkezet | |
Kristályszerkezet | köbös, cI80, tércsoport = Ia-3, No. 106 (α form) |
Ha másként nem jelöljük, az adatok az anyag standardállapotára (100 kPa) és 25 °C-os hőmérsékletre vonatkoznak. |
A berillium-nitrid egy szervetlen kémiai vegyület, képlete Be3N2. Előállítható az alkotórészei reakciójával 1100–1500 °C-on,[1] vagy berillium-azid BeN6 bomlásával vákuumban. Könnyen berillium-hidroxiddá vagy ammóniává hidrolizálódik. Két különböző kristályszerkezete van: a α-Be3N2 köbös és anti-fluorit szerkezetű, és a hexagonális β-Be3N2.
Előállítása
Berillium por és vízmentes nitrogén reakciójával oxigénmentes atmoszférában 700–1400 °C-on.
Reakciói
Ásványi savakkal reagálva ammónia és a megfelelő sav sója keletkezik belőle:
- Be3N2 + 6 HCl → 3 BeCl2 + 2 NH3
Erősen lúgos oldatokban berilát és ammónia keletkezik belőle:
- Be3N2 + 6 NaOH → 3 Na2BeO2 + 2 NH3
Savakkal és lúgokkal gyorsan reagál. Azonban a vízzel való reakciója nagyon lassú:
- Be3N2 + 6 H2O → 3 Be(OH)2 + 2 NH3
Levegőben 600°C-ra hevítve oxidálódik.
Felhasználása
Tűzálló kerámiák készítésénél, nukleáris reaktorokban és radioaktív szén-14 előállításánál.[2]
Források
Fordítás
Ez a szócikk részben vagy egészben a Beryllium nitride című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.