Paul Ereng
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Paul Ereng vuonna 1988. | |||
Maa: ![]() | |||
Miesten yleisurheilu | |||
![]() | |||
![]() | Soul 1988 | 800 metriä |
Paul Ereng (s. 22. elokuuta 1967 Kitale, Trans-Nzoia, Kenia) on kenialainen 400 ja 800 metrin juoksija, olympiavoittaja ja kaksinkertainen sisäratojen maailmanmestari.[1]
Ereng oli lupaava 400 metrin juoksija, kunnes hän vuonna 1988, päästyään Virginian yliopistoon, vaihtoi päämatkakseen 800 metriä. Ereng juoksi vuoden aikana kilpailuja Yhdysvalloissa ja voitti ne kaikki. Kenian olympiakarsinnoissa hän sijoittui kolmanneksi ja pääsi viimeisenä miehenä mukaan Soulin 1988 kisojen joukkueeseen.[1]
Vaikka Erengin kehitys 800 metrillä oli ollut nopeaa, ei hän ollut ennakkosuosikkien joukossa Soulissa. Erengin hyvät suoritukset kuitenkin jatkuivat ja kiinnittivät yhä enemmän ihmisten huomiota, kun hän voitti olympialaisissa oman välieränsä uudella henkilökohtaisella ennätysajallaan 1.44,55. Loppukilpailussa hän oli ennen loppusuoraa neljäntenä, mutta voimakkaan loppukirinsä ansiosta hän ohitti edellään olleet kolme juoksijaa ja voitti olympiakultaa. Seuraavana vuonna sisäratojen MM-kisoissa Budapestissa Ereng jatkoi menestyksekkäitä otteitaan ja voitti maailmanmestaruuden uudella maailmanennätysajalla 1.44,84. Kaksi vuotta myöhemmin sisäratojen MM-kisoissa 1991 hän puolusti maailmanmestaruuttaan menestyksekkäästi ja voitti jälleen kultamitalin.[1]
Toisen maailmanmestaruutensa jälkeen Erengin ura kääntyi laskusuuntaiseksi, eikä hän Barcelonan 1992 olympialaisissa päässyt välieristä jatkoon. Vuonna 1993 hän suoritti Virginian yliopistossa alemman kandidaatintutkinnon uskontotieteissä sivuaineenaan sosiologia.[1]
Nykyään Ereng elää El Pasossa, Texasissa ja toimii yleisurheiluvalmentajana Texasin yliopistossa.[1]
Lähteet
- ↑ a b c d e Paul Ereng (Arkistoitu – Internet Archive)
1896: Edwin Flack | 1900: Alfred Tysoe | 1904: James Lightbody | 1908: Melvin Sheppard | 1912: Ted Meredith | 1920: Albert Hill | 1924: Douglas Lowe | 1928: Douglas Lowe | 1932: Thomas Hampson | 1936: John Woodruff | 1948: Malvin Whitfield | 1952: Malvin Whitfield | 1956: Thomas Courtney | 1960: Peter Snell | 1964: Peter Snell | 1968: Ralph Doubell | 1972: Dave Wottle | 1976: Alberto Juantorena | 1980: Steve Ovett | 1984: Joaquim Cruz | 1988: Paul Ereng | 1992: William Tanui | 1996: Vebjørn Rodal | 2000: Nils Schumann | 2004: Juri Borzakovski | 2008: Wilfred Bungei | 2012: David Rudisha | 2016: David Rudisha | 2020: Emmanuel Korir | 2024: Emmanuel Wanyonyi |
|