Manfred Wolke
Manfred Wolke | |
---|---|
![]() Manfred Wolke (1983). | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 14. tammikuuta 1943 Babelsberg, Saksa |
Kuollut | 29. toukokuuta 2024 (81 vuotta) |
Kansalaisuus | Itä-Saksa (–1990) ja Saksa (1990–) |
Nyrkkeilijä | |
Pituus | 176 cm |
Painoluokka | kevyt välissarja ja välisarja |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Mitalit | |||
---|---|---|---|
Maa: ![]() | |||
Miesten nyrkkeily | |||
![]() | |||
![]() | México 1968 | 67 kg | |
EM-kilpailut | |||
![]() | Rooma 1967 | 67 kg | |
![]() | Madrid 1971 | 67 kg |
Manfred Wolke (14. tammikuuta 1943 Babelsberg – 29. toukokuuta 2024[1]) oli saksalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.[2]
Manfred Wolke syntyi toisen maailmansodan aikana. Nyrkkeilyharrastuksen hän aloitti 1959 ja siirtyi ASK Forward Berliinin riveihin vuonna 1965. Hän saavutti 1960-luvun lopulla neljä Itä-Saksan nyrkkeilymestaruutta kevyessä välisarjassa ja välisarjassa. Vuonna 1967 Wolke edusti maataan välisarjassa (alle 67 kg) Rooman EM-kisoissa. Hän eteni loppuotteluun voitoilla Puolan Wiesław Rudkowskista, Tanskan Jörgen Hansenista ja Unkarin Istvan Galista. Loppuottelussa Wollke kohtasi Tšekkoslovakian Bohumil Němečekin, jolle Wolke hävisi pistein.[3] Vuoden 1968 lokakuussa käydyissä Meksikon olympialaisissa Wolke edusti ensi kerran omalla joukkueella kisoihin päässyttä Itä-Saksaa. Wolke aloitti kisat pistevoitolla Kuuban André Molinasta ja sen jälkeen Brasilian Expedito Alencarista ja Turkin Celal Sandalista. Voitto välieräottelussa Neuvostoliiton Volodymyr Musalimovista vei hänet loppuotteluun, jossa Wolke voitti Kamerunin Joseph Bessalan.[4]
Olympialaisten jälkeen Wolken ura jatkui edelleen. Hän osallistui vuoden 1969 Bukarestin EM-kisoihin. Niissä hän voitti ensimmäisessä ottelussa Jugoslavian Jovan Dzakulan, mutta hävisi seuraavassa ottelussa hän hävisI Romanian Victor Zilbermanille. Näin hän oli ulkona mitaliotteluista.[5] Kaksi vuotta myöhemmin EM-kisat käytiin Madridissa. Wolke aloitti kisat voitoilla Länsi-Saksan Eckhard Daggesta, Puolan Ryszard Petekistä ja Bulgarian Ivan Kiriakovista. Näin Wolke oli välieräottelussa Italian Damiano Lassandroa vastaan, jonka hän voitti. Loppuottelussa tuli vastaan monikertainen Euroopan mestari Unkarin János Kajdi, joka otti niukoin 3-2 tuomariäänin voiton Wolkesta eli Wolke saavutti näin toisen EM-hopean.[6] Vuoden 1972 olympialaiset järjestettiin naapuri-Saksan eli Länsi-Saksan puolella Münchenissä. Wole sai kunniatehtävän toimia maansa lipunkantajana kisojen avajaisissa. Itse kisoissa hän aloitti voitolla Kreikan Panagiotis Therianosista, mutta hävisi seuraavassa ottelussa teknisellä tyrmäyksellä Kuuban Emilio Correalle.[4]
Pian olympialaisten jälkeen Wolke päätti lopettaa nyrkkeilyuransa, jossa hän oli otellut 258 ottelussa ja saavuttanut niissä 236 voittoa. Manfred Wolkesta tuli menestyvä nyrkkeilyvalmentaja. Hän tunnetuimpia valmennettaviaan olivat menestystä saavuttaneet Axel Schulz, Henry Maske ja Rudi Fink. Itä-Saksassa hän sai valmentajatyössään everstiluutantin arvon. Saksojen yhdistyttyä hän siirtyi ammattilaistalli Sauerland-nyrkkeilytallin valmentajaksi. Hänen valmennettaviaan ammattilaistallissa olivat mm. Maske, Schulz, Torsten May ja Rüdiger May.[7]
Lähteet
- ↑ Boxen: Box-Trainer Manfred Wolke mit 81 Jahren gestorben Die Zeit. 3.6.2024. Viitattu 23.6.2024. (saksaksi)
- ↑ Manfred Wolke Olympedia. Viitattu 23.6.2024. (englanniksi)
- ↑ 17.European Championships - Rome, Italy - May 25 - June 2 1967 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 6.11.2022 (englanniksi).
- ↑ a b Manfred Wolke sports-reference.com. Viitattu 7.11.2022 (englanniksi).
- ↑ 18.European Championships - Bucharest, Romania - May 30 - June 8 1969 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 7.11.2022 (englanniksi).
- ↑ 19.European Championships - Madrid, Spain - June 11-19 1971 amateur-boxing.strefa.pl. Viitattu 7.11.2022 (englanniksi).
- ↑ Königsmacher aus glitzernden Zeiten Süddeutsche Zeitung. 31.3.2021. Viitattu 2.7.2024. (saksaksi)
|