Lennonsuunnittelu
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/TUIfly_Boeing_737-7K5_D-AHXJ-2.jpg/250px-TUIfly_Boeing_737-7K5_D-AHXJ-2.jpg)
Lennonsuunnitteluksi kutsutaan ennen lentoa pilottien toimesta täytettyjä lomakkeita, jotka sisältävät suunnitelman miten lento suoritetaan. Lentosuunnittelulomakkeet suositellaan täyttää ennen jokaista matkailulentoa. Lennonsuunnittelulomakkeen käytöstä ansiolentotoiminnassa määrätään ilmailumääräyksessä OPS M3-3.[1]
Perustiedot
Täytettäviä lomakkeita on kaksi kappaletta, Lento toteutetaan operatiiviseen lentosuunnitelmalomakkeeseen, eli Operational Flight Planiin (OFP:hen), tehdyn suunnitelman mukaisesti. Tämä lomake on ilmailutiedotuksen OPS T1-4 liitteenä, ja siitä on Suomessa kaksi versiota: yksi näkölentosääntöjen ja toinen mittarilentosääntöjen mukaan lennettävien lentoja varten. Lennonjohtoa varten täytetään lentosuunnitelmalomake ( ATC Flight plan). Lennonsuunnittelulomakkeiden täytöllä pyritään ensisijaisesti lisäämään ilmailun turvallisuutta. Ohjeiden mallit sisältävät ne tiedot, jotka on yleensä huomioitava normaalin matkalennon valmisteluissa ja jotka tulisi esittää lennonsuunnitelulomakkeella. Lisäksi lomakkeessa on tilaa säätietojen, lennonjohtoselvitysten, muiden muistiinpanojen sekä lennon aikana täytettävien tietojen merkitsemistä varten.[1] Lentosuunnitelmien käytön yksityiskohdat vaihtelevat maittain: esimerkiksi Yhdysvalloissa lentosuunnitelma on pakollinen ainoastaan mittarilentosääntöjen mukaisille lennoille, paitsi lähdettäessä B-luokan ilmatilassa sijaitsevalta lentopaikalta, ja muissa tilanteissa riittää pelkkä yhteydenotto radiolla. Tätä menettelyä vastasi esimerkiksi Euroopassa pitkään radiolentosuunnitelmamenettely, jossa VFR-lentosuunnitelman vähimmäistiedot annettiin lennonjohdolle radiolla, eikä lomaketta ollut tarpeen täyttää, mutta esimerkiksi Suomessa menettely poistui valtaosin käytöstä 2010-luvulla. Euroopassa lentosuunnitelma on lähtökohtaisesti aina pakollinen valvotussa ilmatilassa toimittaessa.[2][3]