Käyttäjätuotanto
Käyttäjätuotanto (engl. produsage) on Web 2.0 -ympäristössä tapahtuva yhteisöllinen tapa jalostaa tietoa. Termin on esitellyt australialainen Axel Bruns kirjassaan Blogs, Wikipedia, Second Life, and Beyond from Production to Produsage, joka on julkaistu alkuvuodesta 2008. Käyttäjätuotannon syöte on sisältö ja sen tulos on jalostunut sisältö.[1] Käyttäjätuotanto-termi on lähes synonyymi termille joukkouttaminen (engl. crowdsourcing), joka tarkoittaa yrityksen tehtävien ulkoistamista asiakkaiden suoritettavaksi niin, että molemmat saavat lisäarvoa.[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Axel_Bruns_%283506571301%29.jpg/250px-Axel_Bruns_%283506571301%29.jpg)
Kuvaus
Käyttäjätuotanto perustuu ajatukseen kollektiivisesta älykkyydestä (engl. collective intelligence). Kollektiivinen älykkyys on suuren yhteisön jäsenten yhdessä muodostama tietämysvarasto. Yksittäisen kollektiivin jäsenen tiedonmuru on lähes merkityksetön, mutta kun riittävän suuri määrä "hyönteismieliä" ("pesämieliä") (engl. hive mind) toimii yhdessä ja yhdistää tiedonmurut, tulokset voivat olla merkittäviä. Käyttäjätuotanto on sitä tehokkaampaa, mitä suurempi on siihen osallistuvien aktiivisten käyttäjätuottajien lukumäärä.[3][4]
Perinteinen teollisuustuotanto ei ole osallistuttanut kuluttajaa tuotteiden suunnitteluun, vaan kuluttajan rooli on "kuluttaa" teollisesti tuotettua fyysistä esinettä. Internetin käyttö muutti kuluttajan roolin käyttäjäksi, jolloin tuotteen valinnan suhteen syntyi valinnanvapaus, ja rooli ei ollut enää aikaisemman tavoin täysin passiivinen. Web 2.0 -toiminta-alusta mahdollisti internetkäyttäjän aktiivisen roolin sisällön jalostajana. Käyttäjätuotanto voi tapahtua liikevoittoa tavoittelevassa organisaatiossa tai liikevoittoa tavoittelemattomassa organisaatiossa. Molemmissa tapauksissa käyttäjätuottajan on koettava saavansa henkilökohtaista hyötyä osallisuudestaan.[5]
Käyttäjätuotanto noudattaa käyttäjätuotanto-etikettiä, joka on netiketin muunnos. Käyttäjätuontantoetiketin tarkoituksena on säilyttää yhteisöllisyys. Tässä suhteessa käyttäjätuotanto ei eroa perinteisestä kasvokkais tehtävästä ryhmätyöstä. Käyttäjätuotantoon osallistuvan on tunnettava käyttämänsä alustan toimintatavat.
Käyttäjätuotannon menetelmiä voidaan käyttää yhtenä työvälineenä ja -tapana perinteisissä organisaatioissa tavanomaisten tietoperustaisten toimintaprosessien tehostajana. Sen periaatteet noudattavat ohjelmistotekniikassa käytettäviä ketteriä menetelmiä. Viestintä ja tiedonvaihto ovat välitöntä ja nopeaa toimintaa, ja kaikki ovat yhteisössä tasavertaisia. Käyttäjätuotannon suurin ongelma on internetkäyttäjien jääminen passiivisiksi. On esitetty tilastoja, että käyttäjätuotantoympäristöissä toimivista yksi prosentti jalostaa sisältöä, yhdeksän prosenttia kommentoi sisältöä ja 90 prosenttia on sisällön kuluttajia.[6] Lähes yhtä suuri ongelma käyttäjätuotannon kannalta on tekijänoikeuksien tiukka soveltaminen.[7] Myös asiantuntijoiden osallistumattomuutta pidetään käyttäjätuotannon ongelmana.
Katso myös
- Yhteiskehittäminen
- Engagement-markkinointi
- Sosiaalinen media
- Tekijänoikeus
- Joukkouttaminen
- Web 2.0
Lähteet
- Bruns, Axel. 2008. Blogs, Wikipedia, Second Life, and Beyond from Production to Produsage. The United States of America: Peter Lang Publishing, Inc. ISBN 978-0-8204-8866-0 (nidottu) ja ISBN 978-0-8204-8867-7 (sidottu).
- Kangas, Petteri, Toivonen, Santtu ja Back, Asta (toim.). 2007. "Ads by Google and other social media business models. Helsinki: VTT Technical Research Centre of Finland. ISBN 978-951-38-6917-5 (sid.); ISSN 1235-0605 (nid.); ISBN 978-951-38-6918-2 (URL: http://www.vtt.fi/publications/index.jsp) ja ISSN 1455-0865 (URL: http://www.vtt.fi/publications/index.jsp).
- Salmenkivi, Sami & Nyman, Niko. 2007. Yhteisöllinen media ja muuttuva markkinointi 2.0. Helsinki:Talemtum. ISBN 978-952-14-1239-4.
Viitteet
Aiheesta muualla
- Produsage.org