Iryna Bilyk
Iryna Bilyk | |
---|---|
Ірина Білик | |
![]() Bilyk heinäkuussa 2017. | |
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Iryna Mykolajivna Bilyk |
Syntynyt | 6. huhtikuuta 1970 (ikä 54) Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto |
Ammatti | Laulaja, lauluntekijä, säveltäjä, näyttelijä ja TV-juontaja |
Muusikko | |
Laulukielet | ukraina, venäjä ja puola |
Aktiivisena | 1976- |
Tyylilajit | Pop |
Soittimet | Piano |
Levy-yhtiöt | Mamamusic |
Aiheesta muualla | |
Kotisivut | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ] ![]() | |
Infobox OK |
Iryna Mykolajivna Bilyk (ukr. Ірина Миколаївна Білик; s. 6. huhtikuuta 1970, Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen laulaja, lauluntekijä, pianisti, säveltäjä, näyttelijä ja TV-juontaja.[1][2] Bilyk on ollut aktiivinen urallaan ja julkaissut vuoteen 2024 mennessä 13 albumia ja 4 kokoelmaa.[3] Hän esittää kappaleitaan ukrainaksi, venäjäksi ja puolaksi.[4]
Vuonna 1995 Bilyk esiintyi silloiselle Yhdysvaltain presidentille Bill Clintonille.[4] Hän on myös yksi ensimmäisistä ukrainalaisista taiteilijoista, joka on tehnyt yhteistyötä kansainvälisten henkilöiden kanssa.[3] Vuonna 1994 Bilyk aloitti oman soolouran[1] ja vuonna 1995 hän piti Ukrainan kansallispalatsissa hänen ensimmäinen suurenman soolokonserttinsa.[5]
Bilyk on näytellyt tv-musikaaleissa Sorotšinskaja jarmarka ja Zvjozdnyje kanikuly.[6]
Lapsuus ja nuoruus
Bilykkin vanhemmat olivat Anna Jakivna ja Mykola Semenovytš. Bilyk asui nuorena omakotitalossa 150 kilometrin päässä Kiovasta.[1] Hänen vanhempansa kannustivat häntä jo nuorena musiikkiin, ja hän haaveilikin jo nuorena laulajan urasta.[7]
Bilyk aloitti laulamisen nelivuotiaana, ja oli jo kuusivuotiaana Sonetško-lapsiyhtyeen jäsen ja kierteli esittämässä ympäri Neuvostoliittoa.[8] Hän harrasti lapsena myös balettia, jonka hän oli aloittanut jo 5-vuotiaana.[9] Bilyk kirjoitti 10-vuotiaana ensimmäisen laulunsa.[5] Hän opiskeli useita vuosia musiikkikoulussa ja pääsi vuonna 1989 Kiovan musiikkiopistoon.[8][10]
Bilyk opetti musiikkia lapsille 18-vuotiaana, jolloin hänellä oli oma pysyvä luokka.[1]
Yksityiselämä
Bilyk on ollut useamman kerran naimisissa. Ensimmäisen kerran hän oli tuottajan ja entisen muusikon Juri Nikitinin kanssa. He tapasivat vuonna 1990, mutta erosivat seitsemän vuoden jälkeen.[11] Eron jälkeen Nikitin kuitenkin toimi vuoteen 2014 asti Bilykin tuottajana.[12][13]
Bilyk oli Andri Overtšukin kanssa naimisissa vuosina 1999-2002. He järjestivät häät vuonna 1999, mutta erosivat vuonna 2002. Tästä suhteesta heille syntyi poika Hlib (syntynyt vuonna 1999).[14] Seuraavaksi Bilyk oli koreografi Dmytro Koljadenkon kanssa yhdessä. He erosivat kuitenkin kolmen vuoden yhteisolon jälkeen.[12]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7a/Aslan_Akhmadov_and_Irina_Bilik_at_Laima_Rendez_Vous_Jurmala_2017.jpg/250px-Aslan_Akhmadov_and_Irina_Bilik_at_Laima_Rendez_Vous_Jurmala_2017.jpg)
Bilykin seuraava aviomies oli tanssija Dmytro Dikusar. Heillä oli 15 vuoden ikäero. He menivät naimisiin Brasiliassa Rio de Janeirossa.[15][16] He olivat kolme vuotta yhdessä, minkä jälkeen he erosivat. Bilyk meni seuraavaksi naimisiin valokuvaaja, ohjaaja ja stylisti Aslan Ah’madovin kanssa. He olivat yhdessä vuodesta 2013 ja he saivat lapsen vuonna 2015 käyttäen sijaissynnytystä.[17] He erosivat kuitenkin vuonna 2021.[18][19]
Vaikutus
Kansallinen vaikutus
Bilykillä on ollut suuri vaikutus Ukrainan kulttuuriin ja kansaan. Häntä on kutsuttu ”Ukrainan Madonnaksi” 1990-luvun suuren hittimäärän, toistuvien imagomuutosten ja aktiivisen vaikuttamisen Ukrainan showbisnekseen takia.[20]
Poliittinen vaikutus
Bilyk on tukenut Viktor Janukovytšin politiikkaa ja osallistunut "Molod – proty! Molod – za!" -kiertueelle vuonna 2004.[21] Bilyk on tukenut Julija Tymošenkoa ja osallistunut vuonna 2009 "Z Ukrajinoju v sertsi" -kiertueelle.[22]
Bilyk aiheutti kohun lentämällä elokuussa 2015 Simferopolista Moskovaan ystäviensä häihin rikkoen Ukrainan valtionrajalainsäädäntöä.[23][20]
Maaliskuussa 2018 aktivistit estivät sisäänkäynnin Lvivin oopperaan ennen Bilykin konsertin alkua hänen väitetysti Venäjä-mielisten ajatuksiensa vuoksi. Bilykin manageri Oleh Zbaraštšuk kertoi lehdistötilaisuudessa, että Bilyk tukee Ukrainan asevoimia ja korosti, ettei Bilyk ole esiintynyt Venäjällä vuoden 2014 jälkeen, ja kertoi, että Bilyk vieraili Venäjällä vain miehensä ja poikansa luona, jotka asuvat Moskovassa.[24]
Vuonna 2018 Bilyk julkaisi uuden kappaleen, Ne h’ovai otšei ja siihen musiikkivideon, joka tukee LGBT-yhteisöä.[25][26][27]
Palkinnot ja kunnianosoitukset
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6b/Iryna_Bilyk_2005.jpg/250px-Iryna_Bilyk_2005.jpg)
- Prinsessa Olgan ritarikunta, kolmas luokka (2020)[28][3]
- Ukrainan taiteilijan ansiopalkinto (1996)[7][29][30]
- Ukrainan kansantaiteilija (2008)[31][32]
- Ukrainan YUNA-palkinto (2011)[6][3]
- Kuusinkertainen Zolota žar-ptytsja -palkinnon voittaja[3]
Diskografia
Albumit
- Kuvala zozulja (1990)
- Ja rozkažu (1994)
- Nova (1995)
- Tak prosto (1996)
- Farby (1997)
- Oma (2000)
- Biłyk (2002)
- Krajina (2003)
- Ljubov. Jad. (2004)
- Na bis (2008)
- Rassvet (2014)
- Bez grima (2017)
Singlet
- Tak prosto (1996)
- Vybatšai (1999)
- Krajina (2001)
- Anioł? (2002)
- Droga (2002)
- Movtšaty (2003) (yhdessä Skrjabin -yhtyeen kanssa)
- Listja (2017)
- Ne pytai (2018)
- Ne h’ovai otšei (2018)
- Ne strymui pohljad (2020)
- Kordony (2022)
- Malo (2023)
- Snih (2023)
Kokoelmat
- Kraštše 1988–1998 (1998)
- Navsegda (2006 )
- Dopomohty tak lehko (2006)
- 50 (jubileinyi albom) (2020)
Lähteet
- ↑ a b c d Iryna Bilyk Golden. Viitattu 6.4.2024. (englanniksi)
- ↑ Irina Bilyk in Germany | Order tickets online Kontramarka.de www.kontramarka.de. Viitattu 9.4.2024. (englanniksi)
- ↑ a b c d e Iryna Bilyk - Square of stars | SEC Gulliver gullivercenter.com. Viitattu 9.4.2024.
- ↑ a b Irina_Bilyk biography Last.fm. Viitattu 9.4.2024. (englanniksi)
- ↑ a b Iryna Bilyk / Ірина Білик popkult.org. 18.11.2016. Viitattu 10.4.2024. (englanniksi)
- ↑ a b Legends of Ukrainian show business that remain in trend throughout the XXI century Obozrevatel. Viitattu 10.4.2024. (englanniksi)
- ↑ a b Irina Bilyk: Biography of the singer en.salvemusic.com.ua.
- ↑ a b Biography irinabilyk.com. Viitattu 9.4.2024.
- ↑ Zach: Musical Montage: Iryna Bilyk "I Love Him" Everything Action. 31.12.2018. Viitattu 11.4.2024. (englanniksi)
- ↑ Ирина Билык - официальный сайт певицы и артистки irinabilyk.com. Viitattu 9.4.2024.
- ↑ Воспоминания главных мужчин в жизни Ирины Билык [ФОТО - Кастинг Массовка кастинги Украина Киев кино клипы ток-шоу] web.archive.org. 18.11.2010. Arkistoitu 18.11.2010. Viitattu 11.4.2024.
- ↑ a b Irina Bilyk: laulja elulugu et.salvemusic.com.ua.
- ↑ Biography of Irina Bilyk. Irina Bilyk: biography, year of birth, personal life, children thestrip.ru. Viitattu 10.4.2024.
- ↑ Воспоминания главных мужчин в жизни Ирины Билык [ФОТО - Кастинг Массовка кастинги Украина Киев кино клипы ток-шоу] web.archive.org. 18.11.2010. Arkistoitu 18.11.2010. Viitattu 10.4.2024.
- ↑ Сегодня: Ирина Билык вышла замуж korrespondent.net. Viitattu 9.4.2024. (venäjäksi)
- ↑ Чоловіки Білик та фото з весілля співачки | ТаблоID web.archive.org. 21.11.2016. Arkistoitu 21.11.2016. Viitattu 10.4.2024.
- ↑ Ирина Билык вышла замуж за отца своего ребенка (фото) web.archive.org. 22.11.2016. Arkistoitu 22.11.2016. Viitattu 11.4.2024.
- ↑ Ірина Білик зі сльозами на очах оголосила про розлучення (відео) — УНІАН web.archive.org. 29.4.2021. Arkistoitu 29.4.2021. Viitattu 10.4.2024.
- ↑ Билык стала мамой во второй раз web.archive.org. 7.12.2016. Arkistoitu 7.12.2016. Viitattu 10.4.2024.
- ↑ a b Gazeta.ua: "Українська Мадонна" Ірина Білик святкує 50-річчя Gazeta.ua. 6.4.2020. Viitattu 11.4.2024. (ukrainaksi)
- ↑ Лай-лай-лай, Януковича вибирай | Українська правда web.archive.org. 23.4.2017. Arkistoitu 23.4.2017. Viitattu 11.4.2024.
- ↑ Кращі українські співаки вирушають в тур на підтримку Тимошенко : Новини УНІАН web.archive.org. 5.5.2015. Arkistoitu 5.5.2015. Viitattu 11.4.2024.
- ↑ Билык Ирина Николаевна - Myrotvorets.center web.archive.org. 20.7.2017. Arkistoitu 20.7.2017. Viitattu 11.4.2024.
- ↑ Андрій Котенський: Продюсер Ірини Білик похвалився її допомогою бійцям АТО і запевнив, що концерт у Львівській опері відбудеться Львівський портал. 28.2.2018. Viitattu 11.4.2024. (ukrainaksi)
- ↑ "Не ховай очей". Билык выпустила клип против гомофобии. Видео Гордон | Gordon. Viitattu 11.4.2024. (venäjäksi)
- ↑ Не ховай очей (OFFICIAL VIDEO) YouTube.
- ↑ Одностатеве кохання: Ірина Білик відкрито підтримала ЛГБТ-спільноту РБК-Украина. Viitattu 11.4.2024. (venäjäksi)
- ↑ УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №254/2020 president.gov.ua.
- ↑ Ірина Білик viva.ua. 27.6.2022. Viitattu 9.4.2024. (ukrainaksi)
- ↑ Про присвоєння почесних звань України працівникам культури і мистецтва Офіційний вебпортал парламенту України. Viitattu 10.4.2024. (ukrainaksi)
- ↑ Про відзначення державними нагородами України працівників підприємств, установ та організацій з нагоди Дня незалежності України Офіційний вебпортал парламенту України. Viitattu 10.4.2024. (ukrainaksi)
- ↑ Как Ющенко Билык и Данилко «народных» вручал (ФОТО) (23 августа Президент Украины Виктор Ющенко пригласил в Секретариат новоиспеченных народных артистов, чтобы вручить им почетные медали) web.archive.org. 8.2.2021. Arkistoitu 8.2.2021. Viitattu 11.4.2024.
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iryna Bilyk Wikimedia Commonsissa
- Iryna Bilykin kotisivut (ukrainaksi)
- Iryna Bilykin virallinen YouTube kanava
- Iryna Bilyk Instagramissa
- Iryna Bilyk Facebookissa
- Iryna Bilyk Tik Tokissa
|
![Käännös suomeksi](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2a/Translation_Latin_Alphabet.svg/60px-Translation_Latin_Alphabet.svg.png)
Alkuperäinen artikkeli: uk:Білик Ірина Миколаївна